ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2023 р.	Справа № 520/13325/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Кононенко З.О.,
Суддів: Калиновського В.А. ,  Мінаєвої О.М. ,
за участю секретаря судового засідання Пукшин Л.Т
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "НОВИЙ СТИЛЬ" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.09.2021, головуючий суддя І інстанції: Спірідонов М.О., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 09.09.21 року по справі № 520/13325/21
          за позовом      Приватного акціонерного товариства "НОВИЙ СТИЛЬ"  
          до      Харківської митниці              
          про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:
Позивач, Приватне акціонерне товариство "НОВИЙ СТИЛЬ",  звернувся до  Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом до Слобожанської митниці Держмитслужби, в якому просив суд:
- визнати  протиправним та скасувати рішення про  коригування митної вартості товарів № UA807170/2021/000078/2 від 06.05.2021 р.
- стягнути з Державного бюджету України  на користь Приватного акціонерного товариства “Новий Стиль” витрати зі сплати судового збору 2 845,87 грн. за звернення до суду.
В обґрунтування позову зазначено, що рішення про  коригування митної вартості товарів № UA807170/2021/000078/2 від 06.05.2021 р. є протиправним та таким, що винесено з порушенням норм чинного законодавства України, а тому підлягає скасуванню.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 06.09.2021 року в задоволенні адміністративного позову Приватного акціонерного товариства "НОВИЙ СТИЛЬ"  до  Слобожанської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення – відмовлено.
Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.
Так, представник позивача в апеляційній скарзі зазначає, що на його переконання АТ «Новий Стиль» було надано всі документи, які передбачені законодавством, були запитані митним органом та які мали відношення до поставки товару.
Проте, незважаючи на надані документи та пояснення, відповідачем було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UА807170/2021/000078/2 від 06.05.2021 р. збільшення митної вартості товару призвело до збільшення розміру податків, які сплатив позивач.
Відповідач скориставшись своїм правом надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому зазначає, що за результатом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих декларантом документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів були встановлені розбіжності (викладені у відзиві на позов), заявлена декларантом митна вартість документально не підтверджена.
На переконання представника відповідача, митний орган повністю дотримався встановленої процедури вчинення дій та правомірно реалізував свої владні повноваження.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 07.12.2021 року відкрито апеляційне провадження та розгляд справи призначено на 13.01.2022 о 10:30 у відкритому судовому засіданні в приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у залі судових засідань № 6.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2021 року клопотання представника Слобожанської митниці Держмитслужби - задоволено. Замінено відповідача по справі № 520/13325/21 з Слобожанської митниці Держмитслужби на Харківську митницю.
В подальшому, в зв`язку з витребуванням додаткових доказів у сторін у розгляді справи оголошено перерву до 17.02.2022 о 10:30 год.
17.02.2022 року у зв`язку з необхідністю ознайомитись колегії суддів із отриманими додатковими письмовими поясненнями у розгляді справи оголошено перерву до 10.03.2022 о 10:30 год.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 введено воєнний стан в Україні.
Розпорядженням Другого апеляційного адміністративного суду №2.2-08/5 від 24.02.2022 року "Щодо здійснення заходів по евакуації та збереження справ" зобов`язано здійснити вивезення всіх судових справ, насамперед у першу чергу тих, що перебувають у провадженні суддів; вміст серверів скопіювати на переносні носії та вивезти їх за першої можливості (в т.ч. сервери з кадровою, бухгалтерською інформацією та інші переносні носії з відповідною інформацією); вивезти особові справи та трудові книжки суддів і працівників апарату суду; вивезти прилади з електронними цифровими підписами суддів і працівників апарату суду, які знаходяться у приміщенні суду. З метою запобігання пошкодженню документи на паперових носіях, що підлягають перевезенню, щільно укладати у картонні коробки, ящики, пакунки чи інші засоби зберігання. Вивезення судових справ, документів, носіїв, приладів (зазначених у пункті першому цього розпорядження) здійснити у бомбосховище чи інше доступне безпечне місце, в якому буде забезпечено їх схоронність. За наявності ризику для життя чи здоров`я працівників суду для здійснення вивезення, - перемістити не вивезені судові справи, документи, носії, прилади (зазначених у пункті першому цього розпорядження) у бомбосховище або інше безпечне місце, де буде забезпечено їх схоронність.
Рішенням зборів суддів Другого апеляційного адміністративного суду "Про особливості роботи Другого апеляційного адміністративного суду в період воєнного стану" №6 від 14.04.2022 зазначено, що у зв`язку з проведенням бойових дій на території Харківської області, робота суду та організація процесу відправлення правосуддя значно ускладнено, оскільки питання безпеки та здоров`я людей є пріоритетним. На підставі викладеного, з урахуванням попереднього онлайн-голосування суддів від 03.03.2022, обмежено доступ до приміщень Другого апеляційного адміністративного суду, без особливого дозволу голови або керівника апарату суду, крім працівників Служби судової охорони. Тимчасово обмежено приймання, реєстрацію вхідної та відправку вихідної кореспонденції судом. Розгляд судових справ та матеріалів, виготовлення повних текстів судових рішень, відправка судових рішень до Єдиного державного реєстру судових рішень, надсилання сторонам у справах процесуальних документів Другим апеляційним адміністративним судом відкладено на інші дати та буде здійснюватися з урахуванням ситуації, що склалась та вирішено, що об`єктивних підстав відсутня можливість зміни умов роботи Другого апеляційного адміністративного суду, а саме: скасування обмеженого доступу до приміщень Другого апеляційного адміністративного суду, без особливого дозволу голови або керівника апарату суду, крім працівників Служби судової охорони; повного відновлення приймання, реєстрації вхідної та відправки вихідної кореспонденції судом; відновлення розгляду судових справ та матеріалів, виготовлення повних текстів судових рішень, відправка судових рішень до Єдиного державного реєстру судових рішень, надсилання сторонам у справах процесуальних документів Другим апеляційним адміністративним судом. Керівнику апарату суду вжити заходів щодо переведення доступних працівників на дистанційну роботу та забезпечення організаційних та технічних умов роботи суду.
Рішенням зборів суддів Другого апеляційного адміністративного суду "Про особливості роботи Другого апеляційного адміністративного суду в період воєнного стану" №7 від 16.05.2022 вирішено розпочати організаційні заходи суду щодо відновлення процесу відправлення правосуддя, який був вимушено тимчасово обмежений, у зв`язку з проведенням бойових дій на території Харківської області, а саме поступове вирішення питань щодо розгляду справ в порядку письмового провадження та процесуальних питань, в яких не вимагається призначення судового засідання, та за наявності можливості інших справ та питань. Визначити умови роботи суддів та працівників апарату суду, виходячи з індивідуальних обставин – безпосередньо на робочому місці в приміщенні суду, дистанційно тощо. Працівники апарату суду, що залучаються до роботи, визначаються наказом керівника апарату суду. Доручити керівнику апарату суду з урахуванням значної кількості евакуйованих працівників, вжити організаційних, технічних та інших заходів для забезпечення можливості працівниками суду виконувати визначену роботу, у тому числі забезпечення обробки організаційно-розпорядчих та процесуальних документів, роботи в автоматизованій системі документообігу суду тощо.
Рішенням зборів суддів Другого апеляційного адміністративного суду "Про особливості роботи Другого апеляційного адміністративного суду в період воєнного стану" №10 від 30.06.2022 зазначено, що у зв`язку з проведення бойових дій у Харківському регіоні, постійним оповіщенням сигналу “повітряної тривоги” про небезпеку авіаційних та артилерійських ударів, перебоями у роботі систем електропостачання та Інтернету, з метою недопущення випадків загрози життю та безпеці відвідувачів і працівників суду, тимчасово обмежено призначення та проведення відкритих судових засідань, в тому числі в режимі відеоконференцзв`язку та вирішено вважати неможливим відновлення проведення відкритих судових засідань, в тому числі в режимі відеоконференцзв`язку зважаючи на ситуацію в Харківському регіоні на теперішній час.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2022 року запропоновано учасникам справи протягом 10 днів з моменту отримання вказаної ухвали висловити свою пропозицію щодо можливості апеляційного розгляду справи №520/13325/21 за позовом Приватного акціонерного товариства "НОВИЙ СТИЛЬ" до Харківської митниці про визнання протиправним та скасування рішення за їх відсутності в порядку письмового провадження.
Рішенням зборів суддів Другого апеляційного адміністративного суду від 21.09.2022 № 11 "Про відновлення проведення судових засідань в режимі ВКЗ в Другому апеляційному адміністративному суді в період воєнного стану" відновлено проведення судових засідань в режимі відеоконференцзв`язку.
Листом Другого апеляційного адміністративного суду від 03.10.2022 року сторін у справі повідомлено, що враховуючи факт проведення бойових дій на території Харківської області та технічні можливості суду, проведення розгляду справи у відкритому судовому засіданні за участю сторін є значно ускладненим та небезпечним та запропоновано учасникам судового процесу висловити позицію стосовно можливості розгляду справи в режимі відеоконференції та надати відповідні клопотання у найкоротший термін будь-яким засобом зв`язку.
Рішенням зборів суддів Другого апеляційного адміністративного суду від 29.11.2022 року відновлено з 05.12.2022 проведення відкритих судових засідань, зважаючи на ситуацію в Харківському регіоні та за дотриманням умов відсутності загрози життю та здоров`ю учасникам судового процесу, суддям та працівникам суду з урахуванням вимог воєнного часу. Зважаючи на відсутність сховища (захисної споруди цивільного захисту) у Другому апеляційному адміністративному суді, виходячи з поточної ситуації у регіоні, рекомендовано суддям керуватися реальною поточною обстановкою, та за можливості здійснювати розгляд справ та матеріалів в порядку письмового провадження або в режимі відеоконференцзв`язку.
Представником відповідача подано до Другого апеляційного адміністративного суду заяву в якій сторона не заперечує, щодо апеляційного розгляду справи №520/13325/21 за позовом Приватного акціонерного товариства "НОВИЙ СТИЛЬ" до Харківської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 05.05.2021 року до митного поста «Харків -товарний» Слобожанської митниці Держмитслужби AT «НОВИЙ СТИЛЬ» була подана електронна митна декларація (далі - ЕМД) № UA807170/2021/026715 на товар «Силові пневмоциліндри лінійної дії, багатоцільового призначення модель: SKQ-A-140-12600шт.; LT03B-50D70C-180A-300шт. Використовуються для виробництва меблів. Виробник: ANHUI LAITE GAS SPRING CO., LTD. Країна виробництва: CN. Торгівельна марка ANHUI» за зовнішньоекономічним контрактом від 05.12.2019 №05122019-LANT, укладеним з ANHUI LAITE GAS SPRING CO., LTD, Китай. У вказаній ЕМД митна вартість була визначена декларантом - за першим методом (за ціною договору) на рівні: товар — 1,8590 дол. США за 1 кг. товару.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивачем  не було спростувано сумніви відповідача щодо наявності розбіжностей в наданих документах та відсутності всіх складових митної вартості поданого до митного оформлення та митного контролю товару, отже рішення про коригування митної вартості №UA807170/2021/000078/2 від 06.05.2021 винесено на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначений нормами МКУ та інших підзаконних нормативних актів, а також з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття відповідного рішення.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.
Як передбачає ст. 248 Митного кодексу України (далі - МКУ), митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Відповідно до ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Відповідно до п.2 ч.2 ст.52 МКУ декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що підлягають обчисленню.
Відповідно до приписів ч.ч.1, 2 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Частиною 1 та ч. 2 ст. 53 МК України визначено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.
Вказана норма закону кореспондується з положеннями статті 318 Митного кодексу України, якою встановлено, що митний контроль має передбачати виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.
Вказане також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 року №3018-УІ "Про внесення змін до Закону України "Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур", якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.
Крім того, вказане узгоджується з проголошеними у статті 8 МК України принципами
здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі; заохочення доброчесності.
У свою чергу, при здійсненні митного оформлення Позивачем для підтвердження митної вартості конкретної поставки та її визначення за основним методом - ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) було надано усі документи, які передбачені чинним законодавством, зокрема, ч. 2 ст. 53 МК України.
Частиною 3 ст. 53 МК України передбачено, що у разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Частина 4 статті 53 МК України вказує, що у разі якщо митний орган має обґрунтовані
підстави вважати, що існуючий взаємозвязок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:
1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються
відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;
2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;
3)розрахунок ціни (калькуляцію).
Згідно з ч. 2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно з положеннями пунктів 1-3 ч.5 ст.54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема:
1)  упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;  
2)   у   випадках,   встановлених  цим  Кодексом,   письмово  запитувати   від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;
3)   у   випадках,   встановлених  цим   Кодексом,   здійснювати   коригування заявленої митної вартості товарів.
Згідно із ч. 1 ст.58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень ч.ІО цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.
З матеріалів справи, колегією суддів встановлено, що приватне акціонерне товариство «Новий Стиль» у травні 2021 р. ввезло на територію України товар - силові пневмоциліндри лінійної дії, багатоцільового призначення. Виробник: ANHUI LAITE GAS SPRING CO. Країна виробництва: Китай. Торгівельна марка: ANHUI.
Позивач ввіз Товар на підставі нижче вказаних документів:
- Контракт № 05122019-LANT від 05.12.2019 р. (далі за текстом - Контракт)
- Додаток до контракту № 34 від 11.03.2021 р., у якому зазначено, що оплата товару здійснюється протягом 90 календарних днів з моменту поставки товару покупцю, тобто Контрактом передбачено відстрочення платежу
- Інвойс (Рахунок - фактура) NOWY01/02/2021 від 11.03.2021 р. (з перекладом).
- Коносамент COSU6293713090C від 21.03.2021 р.
- Сертифікат про походження товару 21С3405В0С18/00015 від 25.03.2021 р.
- Пакувальний лист б/н 11.03.2021 р.
- Договір про перевезення № 01042020 від 01.04.2020 р.
- Рахунок фактура про надання транспортно- експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно - експедиторських послуг СФ - 22021 від 21.04.2021 р.
- Документ, що підтверджує вартість перевезення товару (довідка) 21/04/11751-3 від 21.04.2021 р.
- Документ, що підтверджує вартість перевезення товару (довідка) про НРР б/н від 21.04.2021 р.
- Автотранспортна накладна 220/2 від 27.04.2021 р.
- Прейскурант (прайс-лист) виробника товару ві 01.09.2020 р.
- Інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими держ. 6943554 від 05.05.2021 р.
- Інформація (довідка) про відсутність взаємозалежності (ст.58 МК У) від 05.05.2021 р.
- Інформація (довідка) про відсутність страхування від 05.05.2021 р.
- копія експортної декларації країни відправлення від 21.03.2021 №223120210000963074.
Контрактом з фірмою ANHUI LAITE GAS SPRING СО.  05122019-LANT від 05.12.2019 p. передбачено:
«1.1. Продавець зобов`язується передати у власність Покупцеві, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити наступну продукцію:
Пневмоциліндри лінійної дії (Надалі іменується «Товар») на умовах, викладених у цьому Контракті.
1. 2. Поставка Товару здійснюється партіями в межах загальної суми цього Контракту. Узгодження замовлень на конкретну партію товару здійснюється сторонами електронною поштою. Підтвердженням замовлення Покупця є отримання повідомлення електронною поштою і / або виставлення Продавцем проформи-інвойсу.
3.1. Продавець поставляє Покупцю Товар на наступних умовах:
FOB Шанхай, Китай.
EXW Шанхай, Китай.»
Керуючись умовами укладеного Контракту, Продавець поставив Покупцю партію силових пневмоциліндрів лінійної дії, багатоцільового призначення, вартість якої була скорегована.
Частиною 1 та 2 ст. 57 Митного Кодексу України (надалі - МК України) передбачено, що при визначенні митної вартості товару основним є метод визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Відповідно до частин 4 та 5 ст. 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
На підтвердження митної вартості товару позивач відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України надав до митного органу такі обов`язкові документи:
- Контракт № 05122019-LANT від 05.12.2019 р. (далі за текстом - Контракт)
- Додаток до контракту № 34 від 11.03.2021 р., у якому зазначено, що оплата товару здійснюється протягом 90 календарних днів з моменту поставки товару покупцю, тобто Контрактом передбачено відстрочення платежу
- Інвойс (Рахунок - фактура) NOWY01/02/2021 від 11.03.2021 р. (з перекладом).
- Коносамент COSU6293713090С від 21.03.2021 р.
- Договір про перевезення № 01042020 від 01.04.2020 р.
- Рахунок фактура про надання транспортно- експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно експедиторських послуг СФ - 22021 від 21.04.2021 р.
- Документ, що підтверджує вартість перевезення товару (довідка) 21/04/11751-3 від 21.04.2021 р.
- Документ, що підтверджує вартість перевезення товару (довідка) про НРР б/н від 21.04.2021 р.
Так, під час контролю митної вартості товару за митною декларацією ІМ 40 ДЕ №UА 807170/2021/026715 від 05.05.2021 р. відповідачем було надано запит № 22832 від 05.05.2021 р. про те, що у зв`язку з наданням недостовірних документів щодо складової митної вартості спрацювала система АСАУР та було запропоновано надати пояснення та додаткові документи. Вказаною вимогою митного органу про надання додаткових документів перелічено всі можливі документи, про які згадує стаття 53 Митного кодексу України.
У запиті № 22832 від 05.05.2021 р. відповідач посилався на те, що надані документи: містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують складову митної вартості. Водночас митним органом не зазначено у чому саме, у яких саме документах, інформація містить розбіжності. 
Відповідно до правової позиції Верховного Суду зазначеної в постановах від 01.04.2021 у справі № 826/10755/16 ьа від 01.04.2021 у справі № 260/695/19 «...прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обгрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування...».
Позивач надав митному органу лист від 05.05.2021 р. № 05.05.2021/3 з інформацією та поясненнями стосовно запитаної інформації та поставки товару. 
Також, з матеріалів справи вбачається, що позивач у відповідях на запити повідомив, що до митної декларації ІМ 40 ДЕ № UA 807170/2021/026715 від 05.05.2021 р. АТ «Новий Стиль» було надано всі документи, які підтверджують заявлену митну вартість товару, в тому числі прайс-лист виробника товару, митна декларація із зазначенням кількісних та вартісних характеристик, а висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями будуть надані додатково. У зв`язку з викладеним та задля уникнення простою транспортного засобу, позивач просив надати Рішення про визначення митної вартості за вказаною декларацією.
Однак, незважаючи на надані документи та пояснення, відповідачем було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UА807170/2021/000078/2 від 06.05.2021 р. збільшення митної вартості товару призвело до збільшення розміру податків, які сплатив позивач.
Також, на підставі прийнятого рішення про визначення митної вартості товарів відповідачем видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА807170/2021/00794 від 06.05.2021 року.
Представником відповідача зазначено, що джерелом інформації для Рішення № UА807170/2021/000078/2 від 06.05.2021 р. є наявна в митному органі цінова інформація за фактами митних оформлень ЄАІС: МД № UА807170/2021/008366 від 16.02.2021 р., № ЕА807170/2021/013865 від 11.03.2021 р., № UА807170/2021/0014892 від 16.03.2021 р. 
Колегія суддів звертає увагу, що визначена митна вартість за двома першими МД є скоригованою за 6 методом (тобто визначена самим митним органом), та наразі оскаржується в суді, а зазначена третя МД взагалі не оформлювалася підприємством АТ «Новий Стиль».
Слід зазначити, що в цьому випадку митний орган повинен здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують сумнів у правильності визначення митної вартості товару та довести обгрунтованість цього сумніву, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає право вчиняти дії, спрямовані на коригування митної вартості товару.
Крім цього, сама по собі відмінність заявленої митної вартості і митної вартості подібних товарів не може бути беззаперечною підставою для незастосування обраного декларантом методу визначення митної вартості.
З матеріалів справи встановлено, що  22.06.2021           р. позивачем було отримано відповідь на вищевказаний запит Вх. №22.06.2021/5, у якій митний орган зазначив, що вартість товару було перераховано у зв`язку з тим, що подані додаткові документи містять розбіжності, а саме:
1) Дата видачі прайс-листа від 01.09.2020 пізніше ніж дата інвойсу NOWY01/02/2021 від 11.03.2021 р.;
2) В надано прайс-листі відсутні умови поставки товару тощо;
3) Надано декларацію країни відправлення без перекладу на українську мову або офіційну мову митних союзів, членом яких є Україна, або іншу іноземну мову міжнародного спілкування, відповідно до вимог статті 254 МКУ.
Переглядаючи дану адміністративну справу в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що митним органом не зазначено, якому нормативному документу країни відправлення протирічить датування зазначених документів, та в чому саме полягає нелогічність їх датування, оскільки інвойс видано пізніше 11.03.2021 р., а дата прайс - листа 01.09.2020 р. 
У розумінні частини 2 статті 53 Митного кодексу України декларантом було надано обов`язковий документ інвойс, який було виставлено постачальником на момент відвантаження товар. До того, як товар мав прибути на митну територію України, позивач з метою додаткового підтвердження вартості товару запитав у постачальника прайс лист, який надав у тому вигляді, в якому отримав від постачальника.
Сам прайс-лист є документом отриманим від постачальника в межах господарських правовідносин сторін, національним законодавством не передбачено жодних вимог до порядку його оформлення.
Також, слід зазначити, що декларація країни відправлення не є обов`язковим документом та надається, як що є у наявності в декларанта. 
Крім того, з тлумачення статті 254 МКУ випливає, що органи доходів і зборів вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок. 
Аналогічне правозастосування викладене і в постановах Верховного Суду від 31.03.2020 р. (справа №160/7049/19), від 06.02.2020 р. (справа №520/10709/18, адміністративне провадження МК/9901/18495/19), від 25.11.2020 р. (справа №640/4941/19, адміністративне провадження №К/9901/30611/19).
Аналізуючи статті 53-54 Митного Кодексу України слід зазначити, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обгрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.
Так, частиною 3 статті 53 Митного Кодексу України встановлено, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи - тобто встановлено чіткий перелік підстав для запиту додаткових документів і серед них немає такої підстави як спрацювання АСАУР.
Верховний Суд у Постанові від 07 травня 2020 року у справі № 1.380.2019.001625 зазначив, що наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Такі сумніви є обгрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Тобто, саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обгрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей.
Так, згідно позиції Верховного Суду у постанові 04 квітня 2018р справа № 826/27058/15 (К/9901/35148/18), наявність у митного органу саме обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Отже аналізуючи правові позиції Верховного Суду у зазначених постановах, слід зазначити, що митний орган має право вимагати у декларанта лише та виключно документи, які передбачені ч.3, 4 ст. 53 МК України та лише у тому обсязі, який потрібно для усунення сумнівів та/або уточнення відомостей митної вартості товару.
Сумніви митного органу у достовірності, повноті та істинності документів, на підставі яких обґрунтовується митна вартість товару є підставою для витребування додаткових відомостей й документів, відтак це зобов`язує митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Проте, у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів № UА807170/2021/000078/2 від 06.05.2021 р. процитовано лише загальним чином норми статей Митного кодексу України, та вказано: «відсутні умови поставки в прайс-листі».
Колегія суддів зауважує, що каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару не є обов`язковими документами для митного оформлення, визначеними ч. 2 ст. 53 МК України; у відповідності до ч. 3 ст. 53 МК України вони віднесені до додаткових документів, які подаються декларантом за наявності.
Прайс-лист є документом від виробника товару, що був наданий на запит цін на умовах FOB Шанхай. Лист-запит цін позивача до виробника відповідачу надавався. Адресування виробником прайс-листу на ім`я AT «Новий стиль» відповідає загальноприйнятим правилам та етиці ділового листування, коли у відповідь на раніше отриманий лист оформлюється персоналізований лист-відповідь. Оформлення прайс-листу у вигляді персоналізованої відповіді не означає, що ціни такого прайс-листа не відповідають пропозиції продавця, адресованій необмеженому колу покупців. 
Отже, на думку суду апеляційної інстанції, немає ніяких обгрунтованих підстав вважати, що прайс- лист від 01.09.2020 не містить відомостей щодо «дійсної вартості» товару. До того ж, відповідач у відзиві на позов до суду першої інстанції таким доводом не аргументував правомірність своїх дій. 
Також, з пояснень представника позивача встановлено, що відповідно до наданого під час митного оформлення Договору про надання транспортно-експедиторських послуг № 01042020 від 01.04.2021 р., перевезення здійснювалося ТОВ «ТГЛ Україна», а не ТОВ «Глобал Оушен ЛінкУкраїна», як зазначено у рішенні суду першої інстанції. 
До того, ж перевезення здійснювалось не лише морським шляхом, а здійснювалося також транспортування товару автомобільним транспортом, тобто на момент митного оформлення процес перевезення ще не було завершено, а відповідно до пп. б), в) п. 3.10 Договору на перевезення лише після здійснення перевезення Експедитор зобов`язаний надати Клієнту такі документи: Акт виконаних робіт, звіт. 
Отже, послуги з морського перевезення відображені в акті № ОУ 002222 здачі - приймання робіт (надання послуг) від 06.05.2021 р., та звіті експедитора від 06.05.2021 р., які позивач отримав від Експедитора після завершення транспортування та отримання товару.
Згідно Листа № 24.06.2021/ від 24.06.2021, вказані документи були додатково надані у порядку ст. 55 МК України в порядку проведення письмових консультацій з митним органом позивачем, а саме:
1. платіжне доручення №8174 від 15.06.2021 р.,
2. звіт експедитора від 06.05.2021 р.
3. акт № ОУ 002222 здачі - приймання робіт (надання послуг) від 06.05.2021 р.,
4. рахунок фактура № СФ - 22021 від 21.04.2021 р.,
5. коносамент COSU6293713090 від 21.03.2021 р.,
6. заявка на перевезення № 11.03.2021. від 11.03.2021 р.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що зауважень стосовно транспортних витрат у митного органу не було ані у рішенні коригуванні, ані у запитах митного органу.
Так, позивач 21.05.2021 р. не розуміючи, які саме недоліки містяться у поданих документах, запитав таку інформацію у митного органу. У своїй відповіді № 7.14-08-2/7.14-15-03/8.5/7817 від 17.06.2021 р. відповідач не зазначив, що має зауваження до документів, які підтверджують транспортні витрати. 
Отже, на переконання колегії суддів, сумнівів або зауважень щодо документів, які підтверджують транспортні витрати у відповідача не було під час оформлення митної декларації.
Щодо доводів представника відповідача стосовно відсутності заявки до договору про надання транспортно- експедиторських послуг № 01042020 від 01.04.2020 р., укладено з ТОВ «ТТЛ Україна», слід зазначити ні в запиті на надання додаткових документів, ні в рішеннях про коригування, ні в відповідях в якості консультацій за ст. 54 МК України відповідач не згадував про заявку в якості документу, який не дозволяє визначити митну вартість, та не випробовував її в якості додаткових документів. 
Отже, колегія суддів вважає, що заявлена відповідачем обставина не може входити в предмет доказування неправомірність рішень про коригування товару.
До того ж, з пояснень представника позивача встановлено, що при митному оформлені заявка не була надана, тому що вартість перевезення в заявці не визначена, заявка має відсилку на рахунок-фактуру експедитора. Рахунки-фактури, в свою чергу, при митному оформленні надавалися. Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) оформлений 06.05.2021 р. - після прийняття звіту експедитором про виконання дій з організації перевезення вантажу за маршрутом Шанхай-Одеса-Харків та надання ним повного комплекту транспортних документів, які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення, що повністю кореспондується з положеннями тринадцятої (останньої) частини ст. 9 Закону «Про транспортно-експедиторську діяльність». 
Висновок митного органу, що на момент митного оформлення товару послуги з морського перевезення вже мали б бути засвідчені актом виконаних робіт є безпідставним.
На переконання суду апеляційної інстанції, транспортні витрати підтверджені сукупністю тих документів, які фактично надавалися позивачем відповідачу, зокрема, розмір витрат визначений в поданих разом з МД довідках № 21/04/11751-3 від 21.04.2021 р. та довідка про НРР б/н від 21.04.2021 р. Отже, позивачем надані всі транспортні документи, а також всі наявні документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Розбіжності в наданих документах відсутні. 
Щодо доводів представника відповідача, що надана позивачем декларація країни відправлення №223120210000963074 складена на китайській мові без перекладу, слід зазначити наступне.
Так, з аналізу положень МК України вбачається, що експортна декларація не є обов`язковими документами для митного оформлення, визначеними ч. 2 ст. 53 МК України; у відповідності до ч. 3 ст. 53 МК України вона віднесена до додаткових документів, які подаються декларантом за наявності.
Щодо вказівки представника відповідача на дати оформлення декларації країни відправлення № 223120210000963074 від 21.03.2021 та коносаменту COSU6293713090 від 21.03.2021 р. слід зазначити, що відповідно до Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА807170/2021/00794 від 06.05.2021 р. дата декларації країни відправлення № 223120210000963074 вказана однозначно - 21.03.2021          р., що відповідає даті Коносаменту COSU6293713090 від 21.03.2021 р. 
Тому, такий висновок представника відповідача є безпідставним та таким, що суперечить наявним у матеріалах справи документам. 
Крім того, картка відмови це документ, який підписується митним органом, а отже у випадку вказівки в ньому даних, що не відповідають документам, митний орган мав зробити відповідне застереження позивачу, а не підписувати цей документ.
Щодо вказівки в експортній декларації країни відправлення № 223120210000963074 від 21.03.2021 № Коносаменту COSU629371309002, слід зазначити, що товар доставлявся відповідно до майстер-коносаменту COSU6293713090, номер якого і вказано у декларації країни відправлення № 223120210000963074 від 21.03.2021 р.
Щодо доводів представника відповідача, стосовно того, що AT «Новий Стиль» при випуску товарів у вільний обіг за МД №UA807170/2021/027217 від 06.05.2021 скористалось правом, передбаченим частиною 7 статті 55 МК України, а саме, товари було випущено з забезпеченням сплати різниці між сумою митних платежів, обчислених декларантом, та сумою митних платежів, обчислених митним органом, слід зазначити наступне.
Відповідно до частини 1 ст. 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Згідно із частинами сьомою - десятою зазначеної статті у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. 
Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів. Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються. У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів орган доходів і зборів розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. 
У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом. Якщо орган доходів і зборів протягом строку, зазначеного у частині дев`ятій цієї статті, не надає обґрунтованої відмови у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів, вважається, що декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість товарів визначено правильно. У такому випадку орган доходів і зборів скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості, а надана фінансова гарантія повертається (вивільняється) у порядку та строки, визначені цим Кодексом.
Виходячи з системного аналізу вказаних законодавчих положень, колегія суддів доходить висновку, що вказаним порядком регламентовано дії декларанта, який не згоден з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів та має намір подати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості. У випадку визнання митним органом заявленої митної вартості в результаті розгляду додатково поданих декларантом документів та самостійного скасування рішення про коригування заявленої митної вартості, законодавцем надано декларанту право на спрощений порядок повернення митним органом гарантійної суми, яка дорівнює різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом (розділ X МК України). 
У випадку ж, якщо декларант не згоден із рішенням про коригування митної вартості, проте, не має наміру надавати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості (як позивач у даній справі), подання з метою випуску товару у вільний обіг нової митної декларації із зазначенням митної вартості товару у відкоригованому митним органом розмірі не суперечить приписам частини сьомої статті 55 МК України (враховуючи, що митні платежі в такому випадку сплачуються у розмірі згідно з відкоригованою митною вартістю) та в жодному разі саме по собі не може свідчити про згоду декларанта із скоригованою митним органом митною вартістю. 
З огляду на те, що частиною восьмою статті 55 МК України встановлено право, а не обов`язок декларанта на підтвердження заявленої митної вартості в позасудовому порядку, відмова декларанта від такого права та подання нової митної декларації зі сплатою митних платежів у встановленому митним органом розмірі без оформлення відповідної фінансової гарантії не може слугувати підставою для позбавлення його права на судове оскарження рішення про коригування митної вартості та є порушенням ного права на справедливий суд, гарантованого, зокрема, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Таким чином, до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється. При цьому, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб`єктивних прав та обов`язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку.
Аналогічний підхід застосовано Верховним Судом у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду при ухваленні постанови від 21 лютого 2020 року у справі № 826/17123/18, де зазначено, що реалізація права на судовий захист своїх прав та інтересів не може перебувати у залежності від використання особою своїх прав на їх позасудовий захист.
Верховний Суд під час ухвалення рішень у митних спорах також дотримувався вказаної судової практики. Зокрема, у постанові від 20 лютого 2018 року у справі № 820/4316/16, постанові від 15 квітня 2020 року у справі № 1.380.2019.000468, постанові від 15 квітня 2020 року у справі № 300/379/19, постанові від 27 квітня 2020 року у справі № 140/804/19 Верховний Суд, переглядаючи рішення судів попередніх інстанцій, не ставив під сумнів право позивача на судове оскарження рішення митного органу про коригування митної вартості у зв`язку із поданням ним нової митної декларації без оформлення гарантій відповідно до частини сьомої статті 55 МК України.
Враховуючи викладене, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що при прийнятті оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів № UA807170/2021/000078/2 від 06.05.2021 р. митний орган діяв всупереч встановленому законом порядку, необґрунтовано, упереджено, без з`ясування необхідних обставин, що мали значення для прийняття рішення, чим порушив законні інтереси платника податків.
Аналізуючи наведені нормативно - правові акти, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позовних вимог, зробив передчасні висновки.
Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
У відповідності до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Таким чином, з огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.09.2021 року по справі № 520/13325/21, прийнято з помилковим застосуванням норм матеріального права та підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення
Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України, якщо суд апеляційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд ухвалить нове рішення, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
З матеріалів справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду з адміністративним позовом  сплачено судовий збір в сумі 2845 грн. 87 коп. згідно з платіжного доручення № 9607 від 14.07.2021 року та при зверненні з апеляційною скаргою сплачено судовий збір в сумі 4268 грн. 81 коп. згідно з платіжним дорученням № 12862 від 20.09.2021 року.
Враховуючи те, що апеляційна скарга судом задоволена, тому відповідно до ст. 139 КАС України на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в загальному розмірі 7114 грн. 68 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Харківської митниці.
Керуючись ст. ст. 229, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "НОВИЙ СТИЛЬ"  задовольнити.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.09.2021 по справі № 520/13325/21  скасувати.
Прийняти постанову, якою позов Приватного акціонерного товариства "НОВИЙ СТИЛЬ" (Григорівське шосе, буд. 88, м. Харків, 61020) до Харківської митниці (вул. Короленка, 16-Б, м.Харків, 61003, код ЄДРПОУ 44017626) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.
Визнати  протиправним та скасувати рішення про  коригування митної вартості товарів № UA807170/2021/000078/2 від 06.05.2021 р.
Стягнути з Харківської митниці (вул. Короленка, 16-Б, м.Харків, 61003, код ЄДРПОУ 44017626) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Приватного акціонерного товариства "НОВИЙ СТИЛЬ" (Григорівське шосе, буд. 88, м. Харків, 61020) сплачений судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги в загальному розмірі 7114 (сім тисяч сто чотирнадцять) грн. 68 коп.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	З.О. Кононенко	
Судді	(підпис)  (підпис) 	В.А. Калиновський    О.М. Мінаєва   	
Повний текст постанови складено  18.01.2023 року