ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/2540/21                                                                    Суддя (судді) першої інстанції: Горобцова Я.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  19 грудня 2022 року                                                                                            м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
                   судді-доповідача:                       Собківа Я.М.,    
                                 суддів:                        Глущенко Я.Б., Черпіцької Л.Т.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 06 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому просив:       
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо відмови ОСОБА_1 здійснити перерахунок та виплату основної та додаткової пенсії згідно статей 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року включно;
-  зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 державну пенсію по інвалідності з розрахунку восьми мінімальних пенсій за віком, додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю з розрахунку 75% мінімальної пенсії за віком, встановленої частиною 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", відповідно до статей 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року включно з урахуванням виплачених сум.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 06 липня 2021 року позов задоволено.  
В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, посилаючись на порушення окружним адміністративним судом норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.     
Відповідно до ч.1  ст. 308 КАС України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п. 2 ч. 1  ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).
Станом на 19 грудня 2022 року позивачем не надано до суду письмового відзиву (заперечень) на апеляційну скаргу.   
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. 
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи I категорії, що підтверджується посвідченням від 09 квітня 2008 року серії НОМЕР_1 .
Позивачу з 28 березня 2008 року встановлено ІІ групу інвалідності, що підтверджується довідкою серії КИО-1 №305552 та експертним висновком №29. 
Крім того, позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області та отримує пенсію по інвалідності ІІ групи відповідно до ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". 
Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області із заявою про здійснення перерахунку та виплати основної та додаткової пенсії за період з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року включно та відповідно до ст.  50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Листом від 15 лютого 2021 року №1594-1301/Г-02/8-1000/21 Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повідомило позивача про виплату йому пенсії в порядку та розмірі встановленому чинним законодавством, і про відсутність підстав для її перерахунку.
Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам скаржника, колегія суддів зазначає таке.
Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що заявлені позивачем вимоги є законними і обґрунтованими, а позовна заява подана з дотриманням строку звернення до суду, передбаченого ст. 122 КАС України.
Колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції про дотримання позивачем вимог ст. 122 КАС України, оскільки він не знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.
Перевіряючи обґрунтованість такого висновку, колегія суддів врахувала, що згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
За змістом ч. 1 ст. 118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Адміністративний позов позивача спрямований на захист права щодо отримання соціальних виплат у розмірах, визначених ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Позивач просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити перерахунок зазначених виплат за період з 01 січня по 02 серпня 2014 року.
Водночас адміністративний позов був поданий до суду лише 23 лютого 2021 року. 
Колегія суддів враховує, що зверненню до суду з цим позовом передувала заява позивача до відповідача з вимогою здійснити перерахунок і виплату пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, за вказаний період. У задоволенні такої заяви було відмовлено листом від 15 лютого 2021  року №1594-1301/Г-02/8-1000/21.
Питання, пов`язані з визначенням моменту, коли позивач повинен був дізнатися про порушення свого права на отримання соціальних виплат у належному, на його думку, розмірі, а також щодо впливу звернень до органів Пенсійного фонду України на обчислення строку звернення до суду, були предметом дослідження Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у справі №    240/12017/19.
Під час розгляду вказаної справи Верховний Суд у постанові від    31 березня 2021 року сформулював правову позицію, згідно з якою з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів.
Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. У такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.
У той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.
Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Перевіряючи дотримання позивачем строку звернення до суду з урахуванням вказаних висновків Верховного Суду, колегія суддів враховує, що соціальні виплати, передбачені ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», є щомісячними і носять систематичний характер.
Колегія суддів приходить до висновку, що позивач повинен був дізнатися про порушення свого права на щомісячне отримання відповідних виплат у належному, на його думку, розмірі в момент фактичної виплати пенсії разом із вказаними доплатою і додатковою пенсією за кожен із місяців. 
Натомість листом від 15 лютого 2021  року №1594-1301/Г-02/8-1000/21 позивачу повідомлено про те, що Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області не визнає право на отримання вказаних соціальних виплат за період з 01 січня по 02 серпня 2014 року порушеним. Із вказаного листа позивач дізнався про те, що відповідач відмовляється поновити право на отримання відповідних виплат у розмірах, визначених ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яке, на думку позивача, було порушене.
Колегія суддів наголошує на тому, що правомірність дій Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо нарахування і виплати пенсії та додаткової пенсії за період з 01 січня по 02 серпня 2014 року може бути перевірена судом виключно у разі подачі адміністративного позову у строк, передбачений ч. 2 ст. 122 КАС України.
Надання судом оцінки таким діям поза строками звернення до суду, навіть у разі, якщо формальною підставою для звернення з адміністративним позовом став лист органу Пенсійного фонду України про відмову в проведенні перерахунку соціальних виплат за вказаний період, не узгоджується з цілями запровадження процесуальних строків.
Верховний Суд у постанові від    31 березня 2021 року у справі №    240/12017/19 наголосив на тому, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами    передбачено законом з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними певних процесуальних дій. Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого правовідносини можуть вважатися спірними.    Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
До того ж Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав звернула увагу на те, що за умови відсутності часових обмежень для звернення до суду за минулі періоди Пенсійний фонд України як центральний орган виконавчої влади був би позбавлений можливості реалізовувати покладені на нього завдання, зокрема здійснювати ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення; така ситуація не відповідала б принципу        юридичної визначеності у правовідносинах щодо пенсійного забезпечення у солідарній системі.
Отже, звернення позивача до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області із заявою про перерахунок та виплату пенсії та додаткової пенсії за період з 01 січня по 02 серпня 2014 року, а також отримання листа від 15 лютого 2021    року №1594-1301/Г-02/8-1000/21 про відмову в задоволенні заявлених вимог, не впливають на обчислення строку звернення до суду з позовними вимогами щодо нарахування таких виплат за вказаний період. 
Обставин, які б вказували на наявність поважних причин пропуску строку звернення до суду на понад шість років, судом не встановлено.
Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись». Зокрема, поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.
Пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових. Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів.
Такі висновки викладені, зокрема, в постановах Верховного Суду від 31 березня 2021 року у справі № 240/12017/19 та від 26 травня 2021 року у справі № 320/1778/20.
З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що позивач пропустив строк звернення до суду без поважних причин.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.
Положеннями п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.
Стаття 123 КАС України встановлює наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду.
Відповідно до ч. 3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області задовольнити частково, рішення Київського окружного адміністративного суду від 06 липня 2021 року - скасувати та залишити адміністративний позов без розгляду.
Керуючись ст.ст. 241, 242, 250, 308, 311, 315, 319, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області - задовольнити частково.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 06 липня 2021 року - скасувати.
Адміністративний позов ОСОБА_1 - залишити без розгляду.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

              Суддя-доповідач                                                                                 Собків Я.М.

  Суддя                                                                                                    Глущенко Я.Б.

             Суддя                                                                                                     Черпіцька Л.Т.