ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/425/23 Справа № 207/84/22  Категорія 27 	  	Суддя у 1-й інстанції - Бистрова Л.О. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова  М. Ю.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2023 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
       головуючого судді – Петешенкової М.Ю.,
       суддів – Городничої В.С., Лаченкової О.В.,
       при секретарі - Гаржі О.О.
       розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу 
       за апеляційною скаргоюакціонерного товариства комерційний банк “Приватбанк” 
на заочне рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 червня 2022 року 
у справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк “Приватбанк” до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2022 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із вищевказаним позовом посилаючись на те, що ОСОБА_3 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву №б/н від 24 вересня 2015 року. ОСОБА_3 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у анкеті-заяві. 
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Спадкоємцями, які постійно проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 
12 лютого 2021 року позивачем була направлена претензія кредитора до Першої кам`янської державної нотаріальної контори та 12 квітня 2021 року отримана відповідь. 
Станом на дату смерті у останнього виникла заборгованість за кредитом у розмірі 11 236,20 грн., що складається з: 8 119,24 грн. – заборгованість за тілом кредита, 8 119,24 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 3 116,96 грн. - заборгованість за процентами нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625, яку АТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути зі спадкоємців померлого ОСОБА_3 –  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , оскільки останні на лист-претензію, надіслану 02 вересня 2021 року жодним чином не відреагували.
Заочним рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 17 червня 2022 року у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем не надано суду будь-яких належних та допустимих доказів, що відповідачі є спадкоємцями, після ОСОБА_3 , які прийняли спадщину, наявності спадкового майна та його вартості.
Не погодившись з рішенням суду АТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.
Апеляційну скаргу мотивовано тим, що відповідачі вважаються такими, що фактично прийняли спадщину, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що останні на день смерті ОСОБА_3 не проживали разом з ним. Заяву про відмову від прийняття спадщини відповідачі не подавали. АТ КБ «ПриватБанк» зазначало, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Оскільки відповідачі не надали доказів того, що розмір спадкового майна є меншим, ніж заборгованість спадкодавця за кредитом, тому на ньому лежить обов`язок щодо відшкодування заборгованості за кредитом.
Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для залишення без задоволення апеляційної скарги, а рішення суду без змін, з наступних підстав.
Судом встановлено, що 24 вересня 2015 року між позивачем та ОСОБА_3 був укладений договір б/н, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , помер, що підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 19 листопада 2020 року.
Станом на дату смерті ОСОБА_3 заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 24 вересня 2015 року становить 11 236,20 грн., яка складається з наступного: 8 119,24 грн. – заборгованість за тілом кредита; 8 119,24 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 3 116,96 - заборгованість за процентами нарахованими на прострочений кредит.
12 лютого 2021 року позивач направив претензію кредитора до Першої кам`янської державної нотаріальної контори.
12 квітня 2021 року надійшла відповідь від Першої кам`янської державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що для прийняття вимоги до виконання нотаріусу необхідно перевірити наявність/відсутність заведеної спадкової справи після померлого ОСОБА_3 в нотаріальній конторі згідно із базою даних Спадкового реєстру, але після оплати АТ КБ «ПриватБанк» квитанції за послуги ДП "НАІС" Міністерства юстиції України, в разі необхідності, нотаріальна контора включить кредиторські вимоги АТ КБ «ПриватБанк» в спадкову масу спадкоємців.
02 вересня 2021 року до спадкоємців ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було направлено лист-претензію, згідно з якою позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано.
Із матеріалів спадкової справи № 186/2021 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , вбачається, що для прийняття вимоги до виконання нотаріусу необхідно перевірити наявність/відсутність заведеної спадкової справи після померлого ОСОБА_3 в нотаріальній конторі згідно із базою даних Спадкового реєстру, але лише після оплати АТ КБ «ПриватБанк» квитанції за послуги ДП "НАІС" Міністерства юстиції України, в разі необхідності, нотаріальна контора включить кредиторські вимоги АТ КБ «ПриватБанк» в спадкову масу спадкоємців. АТ КБ «ПриватБанк» вимоги Першої кам`янської нотаріальної контори виконані не були, нотаріальна справа №186/2021 була заведена на підставі листа-претензії кредитора, спадкоємці невідомі. Також, в матеріалах спадкової справи відсутня інформація щодо наявності будь-якого майна, яке б могло бути успадковане після смерті ОСОБА_3 .
Відповідно до змісту статті 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України. 
За статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з пунктами 3 та 4 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків.
Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
У частині другій статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частин першої та другої статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.
За правилом частини першої статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.
При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, встановити дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.
Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18 вересня 2019 року у справі №640/6274/16-ц (№61-25487св18).
Згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).
За змістом статті 1218, частини 3 статті 1231 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 
У абзаці 2 пункту 32 постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30 березня 2012 року зазначено, що з урахуванням положення статті 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину.
Встановивши, що АТ КБ «ПриватБанк» не надало доказів на підтвердження наявності у спадкодавця спадкового майна та його вартості, як і доказів на підтвердження того, що відповідачі, є особами, які мають право на спадкування після смерті спадкодавця, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про недоведеність позовних вимог.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що відповідачі не надали доказів того, що розмір спадкового майна є меншим, ніж заборгованість спадкодавця за кредитом, не заслуговують на увагу з огляду на таке.
Під час перегляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. 
Наведені правові норми не містить обмежень щодо дослідження в суді апеляційної інстанції лише певних засобів доказування, а тому всі докази можуть бути зазначені в апеляційній скарзі, яка визначає межі розгляду справи апеляційним судом, та поданні до суду за умови дотримання положень ЦПК України. Таким чином, цивільне процесуальне законодавство не встановлює обов`язку відразу долучати докази до апеляційної скарги, оскільки в осіб, які беруть участь у справі, можуть виникати труднощі з їх збором та поданням до суду. Тому клопотання про витребування доказів судом має міститися в апеляційній скарзі.
Проте в апеляційній скарзі банк не просив витребувати докази щодо наявності у спадкодавця майна та його розміру. В матеріалах справи відсутня інформація про наявність спадкового майна та його вартість, в межах якої може бути стягнуто заборгованість.
Вказані, а також інші доводи, наведені в обґрунтування апеляційної скарги, не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки ґрунтуються на неправильному тлумаченні відповідачем норм матеріального і процесуального права й зводяться до переоцінки судом доказів. 
Таким чином, висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову є правильними та обґрунтованими, суд дійшов їх внаслідок повного та належного дослідження всіх доказів, встановлення всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів, яким суд першої інстанції надав належну правову оцінку, а також власного тлумачення норм матеріального та процесуального права. Ці доводи не впливають на правильність оскаржуваного судового рішення. Оскаржуване рішення суду відповідає вимогам закону й підстави для його скасування відсутні. 
Згідно статті 141 ЦПК України, судові витрати, у зв`язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають.
       
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, - 

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк “Приватбанк” – залишити без задоволення.
Заочне рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 червня 2022 року — залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

                                                                                                             О.В. Лаченкова