КИЇВСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ   СУД  

Справа  761/17176/22                                                                                         Головуючий у І-й інстанції -  Юзькова О.Л.
апеляційне провадження № 22-ц/824/1367/2023                                               Доповідач Заришняк Г.М
 
П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
23 січня  2023 року Київський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого - Заришняк Г.М.
Суддів - Кулікової С.В.,  Рубан С.М.
розглянув у  порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою   адвоката Предко Валерії Олегівни, діючої в інтересах  ОСОБА_1 , на ухвалу Шевченківського   районного суду м. Києва від 02 вересня   2022 року в справі за позовом   ОСОБА_1 до Національного інституту стратегічних досліджень про визнання незаконним і скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-
 
                                                  В С Т А Н О В И В :
 
Ухвалою  Шевченківського   районного суду м. Києва від 02 вересня   2022 року позовна заява ОСОБА_1 до Національного інституту стратегічних досліджень про визнання незаконним і скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу повернута особі, яка її подала.
В апеляційній скарзі адвокат Предко В.О., яка діє  в інтересах  ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм  процесуального права, просить  ухвалу  суду  скасувати, справу направити   для продовження розгляду до сулу першої інстанції.
За правилом п.6 ч.1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо: повернення заяви позивачеві (заявникові). 
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. 
За змістом ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Ухвалою  Київського апеляційного суду від 13 грудня  2022 року дану справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження згідно ч.1 ст. 369 ЦПК України.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленої ухвали суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга   підлягає задоволенню з наступних підстав.
Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що відсутні відомості щодо наявності у адвоката Предко В.О. повноважень на представлення інтересів позивача ОСОБА_1 в  Шевченківському районному суді м. Києва.
Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду, виходячи з наступного.
 З матеріалів справи слідує, що  представник позивача  Предко В.О. звернулась до суду із позовноюзаявою  ОСОБА_3 до Національного інституту стратегічних досліджень про визнання незаконним і скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Вказаний  позов подано та підписано адвокатом Предко В.О., яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 на підставі ордеру  АІ № 1265924 про надання  правничої (правової) допомоги на підставі договору  про надання  правничої (правової)  допомоги № б/н від 26.07.2022 року у судових органах України, будь-якої юрисдикції, усіх рівнях та інстанції.
Суди розглядають  в порядку  цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів не інакше як на підставі  заяви, поданої  і оформленої  в порядку, встановленому ст. 175,177 ЦПК України.
Згідно частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 20 Закону України від 05 липня 2012 року №5076-VI«Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами.
За змістом частин першою - третьою статті 26 вказаного Закону адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Ордером є письмовий документ, що у випадках, установлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням і повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера. Повноваження адвоката, як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.
Згідно з пунктами 5, 11, 12.4 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги у новій редакції, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17 листопада 2020 року №118, ордер встановленої форми, є обов`язковим для прийняття усіма органами, установами, організаціями на підтвердження правомочності адвоката на вчинення дій, передбачених статтею 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Ордер, встановленої цим Положенням форми, є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта. Ордер, зокрема, містить наступні реквізити: назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом, із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Під назвою органу розуміється як безпосередньо назва конкретного органу так і назва групи органів, визначених пунктом 2 частини першої статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (наприклад, судові органи, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, органи досудового слідства, правоохоронні органи тощо).
Як вбачається зі змісту ордера АІ № 1265924  від 26 липня 2022 року, виданого  адвокатом  Предко В.О., в графі «Назва органу, в якому надається правова допомога», вказано у судових органах України будь-якої юрисдикції усіх  рівнів та інстанцій.
            Постановою Верховного Суду від 02 червня 2022 року  у справі №2-385/2009 зазначено, що  вказівка  в ордері  у графі «Назва органу, в якому надається  правова  допомога» про те, що  правова допомога надається у судах  всіх інстанцій є достатнім  та необхідним  підтвердженням  того, що  адвокат уповноважений  надавати правову допомогу  клієнту  та представляти його інтереси в будь-яких Судах України , а тому  не вимагає уточнення/зазначення  територіальної, інстаційної, предметної  та суб`єктивної юрисдикції судів.
За наведених обставин, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про повернення позовної заяви, оскільки вказівка в ордері у графі «Назва органу, в якому надається правова допомога» на те, що правова допомога надається у всіх судових органах України, будь-якої юрисдикції, усіх рівнях та інстанції, є достатнім і необхідним підтвердженням того, що адвокат Предко  В.О.уповноваженанадавати правову допомогу  ОСОБА_1  та представляти його  інтереси в Шевченківського   районного суду м. Києва.
Посилання суду першої інстанції на правовий  висновок  Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові  від 05 червня 2019 року  у справі №9901/847/18, є помилковим, оскільки Велика Палата Верховного Суду у зазначеній справі застосовувала Положення,  яке втратило чинність на підставі  Рішення Ради адвокатів №41 від 12 квітня 2019 року, разом із тим, представник позивача ОСОБА_1 - Предко В.О. звернулась  до суду у серпні  2022 року, коли діяла нова редакція Положення  про ордер на надання  правової допомоги та порядок ведення реєстру  ордерів від 17 листопада 2020 року №118.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.
Ключовими принципами статті 6 є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.
Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.
Так, у справі «Bellet v. France» Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.
З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги про незаконність постановленої судом ухвали є обґрунтованими, а тому ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись   ст.ст.367, 374,379, 382 ЦПК України, апеляційний  суд,-
 
П О С Т А Н О В  И В :
 
Апеляційну скаргу   адвоката Предко Валерії Олегівни, діючої в інтересах  ОСОБА_1 , - задовольнити.
Ухвалу Шевченківського   районного суду м. Києва від 02 вересня   2022 року скасувати, справу  передати до того ж суду  першої інстанції для продовження розгляду.
 
Постанова набирає  законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку  до Верховного Суду протягом 30 днів. 
    
 Головуючий 
 
  Судді: