Дата документу  Справа № 335/4573/22 

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний № 335/4573/22                         Головуючий в 1 інст. Рибалко Н.І.
Провадження №33/807/137/23                                        Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 лютого 2023 року                                                 місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю адвоката Студенцова О.О., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Студенцова О.О. на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 9 вересня 2022 р., якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який тимчасово не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 139 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір. 

Згідно з оскаржуваною постановою, 21.07.2022 року, о 19 год. 35 хв., у м. Запоріжжя, вул. Сєдова, 18, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes-Benz S500 L4M, державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Аlcotest Drager 6820 із фіксацією на бодікамеру 474604. Результат позитивний 2.0 проміле. З результатом водій ОСОБА_1 погодився. Від керування транспортним засобом водій відсторонений, про повторність попереджений.
ОСОБА_1 ставиться в провину порушення вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Також із матеріалів справи вбачається, що 21.07.2022 року, о 19 год. 35 хв., у м. Запоріжжя, вул. Сєдова, 18, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz S500 L4M, державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не стежив за дорожньою обстановкою та здійснив наїзд на перешкоду, а саме електроопору ЛЕП. Внаслідок ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження, травмованих немає.
ОСОБА_1  ставиться в провину порушення вимоги п.2.3б, п.12.1 Правил дорожнього руху та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Крім того, 21.07.2022 року о 19 год. 35 хв., у м. Запоріжжя, вул. Сєдова, 18, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz S500 L4M, державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати транспортний засіб та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції та здійснив наїзд на електроопору ЛЕП №5, що призвело до її пошкодження, внаслідок чого створив небезпеку та перешкоду для руху громадян.
ОСОБА_1 ставиться в провину порушення вимоги  п. 12.1, 13.1, 1.5 Правил дорожнього руху та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 139 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Студенцов О.О. звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що постанова суду є незаконною, та підлягає скасуванню. Зазначає, що в матеріалах електронної справи відсутні відеоматеріали, тому він не мав змоги із ними ознайомитися та прийшов до висновку про їх відсутність у справі.
Посилаючись на постанову Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року вказує, що судом не з`ясовані всі обставини перелічені у статтях 247, 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертизи. Зазначає, що фактично недопитані свідки, які зазначені у протоколі та працівники поліції, протокол та рапорт заповненні нерозбірливим почерком, відсутні відповідні стенограми, які б давали можливості ознайомитися з доказами по справі.
Крім того вказує, що жодного доказу, у тому числі, відеозаписи з бодікамер, на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, в матеріалах справи наданих судом першої інстанції в «Електронному суді» не міститься. Зазначає, що з наявних в матеріалах справи доказів, в порушення вимог чинного законодавства працівники поліції не інформували ОСОБА_1 про порядок застосування технічного засобу. Не надали сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
Вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч . 1 ст. 130 КУпАП не доведена доданими до протоколу доказами, оскільки зібрані з грубим порушенням вимог чинного законодавства, винуватість не доведена.
Просить постанову суду скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи обізнаність ОСОБА_1 про час та дату судового засідання в суді апеляційної інстанції, та присутність захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Студенцова О.О., який зазначив про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності ОСОБА_1 , суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутністю ОСОБА_1 , що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши адвоката Студенцова О.О., перевіривши доводи скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.

Так, постанова Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 вересня 2022 року в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 та за ч. 1 ст. 139 КУпАП, стороною захисту не оскаржується, а тому підстав вважати її незаконною або необґрунтованою немає.

Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону під час розгляду даної справи виконані судом першої інстанції. 

Вирішуючи питання за доводами апеляції при апеляційному розгляді щодо оскарження судового рішення лише в частині ст. 130 КУпАП, суддя апеляційної інстанції констатує, що висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення від 21.07.2022 серія ААД № 143069, направленням на огляд водія транспортного засобу та актом огляду на стан сп`яніння (а.с. 3,4), роздруківкою результатів продуття алкотестеру «DRAGER», якою підтверджується, що за результатами тестування у ОСОБА_1  виявлено вміст алкоголю в розмірі 2.00 % проміле,  довідкою адмінпрактики (а.с. 5), інформацією, зафіксованою на DVD диску, що приєднана до справи.

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апелянта щодо відсутності доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом апеляційний суд, проаналізувавши зібрані по справі докази, вважає непереконливими.
Так, умови та послідовність дій поліцейських по виявленню у водіїв транспортних засобів ознак, зокрема, наркотичного сп`яніння, визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (в подальшому Порядок № 1103) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому Інструкція № 1452/735).
Відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.
За ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.
Як вбачається із матеріалів справи, 21.07.2022 року, о 19 год. 35 хв., у м. Запоріжжя, вул. Сєдова, 18, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes-Benz S500 L4M, державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Аlcotest Drager 6820 із фіксацією на бодікамеру 474604. Результат позитивний 2.0 проміле. З результатом водій ОСОБА_1 погодився. Від керування транспортним засобом водій відсторонений, про повторність попереджений.
При цьому, особливості цього провадження дійсно засвідчують відсутність фіксації щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом, однак факт керування підтверджується іншими доказами у справі, які суд не може залишити без уваги.
Так, зауважую, що сторона захисту не спорює факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, факту ДТП за участю ОСОБА_1 та наїзд на електроопору, а лише вказує на відсутність доказів цієї обставини. 
З оглянутого відеозапису також не вбачається, що ОСОБА_1 заперечував факт керування транспортним засобом, а навпаки пояснював поліцейським, що його підрізали. 
Апеляційний суд звертає увагу, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, суддя відхиляє доводи адвоката щодо відсутності доказів керування ОСОБА_1 автомобілем за обставинами зазначеними у протоколі про адміністративне правопорушення.
Посилання апелянта на порушення судом вимог ст. 280 КУпАП, а саме не допитано свідків та не призначено експертизу у справі апеляційний суд відхиляє, оскільки ні ОСОБА_1 ні його адвокат з відповідним клопотанням до суду першої та апеляційної інстанції не зверталися.
Доводи автора апеляції про те, що протокол заповнено нерозбірливим почерком не знайшло свого підтвердження. При цьому, протокол відносно ОСОБА_1 відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції  № 1452/735, зокрема в ньому зазначено місце складання, місце і дата вчинення правопорушення, суть правопорушення, анкетні дані особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його підпис.
Твердження про те, що працівниками поліції не було надано сертифікат приладу та свідоцтво про його повірку, є необґрунтованими з наступних підстав.
Згідно із частинами 2-5 розділу ІІІ Інструкції перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
Однак, як вбачається з відеозапису, ОСОБА_1 не вимагав у працівників поліції надати йому сертифікат відповідності даного приладу та свідоцтво про його повірку, а тому доводи з цього приводу слід відхилити.
Апеляційний суд також звертає увагу на те, що у рішенні по справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Отже, наголошую, що користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів і таке обмеження прав конкретної особи повністю відповідає інтересам суспільства щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.
Тому, на переконання суду доводи апеляційної скарги спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст .130 КУпАП.
Апеляційний суд вважає, що суддею районного суду при обранні ОСОБА_1 виду та розміру адміністративного стягнення дотримано вимоги ст. ст. 33, 36 КУпАП. 
Отже, наведені в апеляційній скарзі твердження правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах доводів апеляційної скарги. Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу адвоката Студенцова О.О. залишити без задоволення. 

Постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 вересня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. .124, ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 139 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду                                                        М.С. Тютюник