Ухвала
 
18 січня 2023 року
місто Київ
 
справа № 509/3444/18
провадження № 61-12801ск22
 
Верховний Суд, який діє у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону
на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 06 серпня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 01 листопада 2022 року
у цивільній справі за позовом заступника військового прокурора Одеського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району Одеської області, треті особи: Концерн «Військторгсервіс», Головне територіальне управління юстиції в Одеській області, про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, свідоцтва про право власності на земельну ділянку, повернення земельної ділянки,
ВСТАНОВИВ:
І. ФАБУЛА СПРАВИ
Стислий виклад позиції позивача
Заступник військового прокурора Одеського гарнізону Південного регіону у серпні 2018 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району Одеської області, треті особи: Концерн «Військторгсервіс», Головне територіальне управління юстиції в Одеській області, в якому просив:
- визнати незаконним та скасувати рішення Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 27 грудня 2013 року № 1309-VI в частині затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0, 0564 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;
- визнати недійсним та скасувати свідоцтво від 14 лютого 2014 року № 17819741 про визнання права власності за ОСОБА_1 на земельну ділянку, площею 0, 0564 га, кадастровий номер № 51237820000:02:004:4330, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;
- визнати недійсним договір дарування від 25 липня 2014 року № 1501, на підставі якого ОСОБА_2 став власником земельної ділянки, площею 0, 0564 га, кадастровий номер № 51237820000:02:004:4330, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;
- зобов`язати ОСОБА_2 повернути за актом прийому-передачі державі в особі Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси земельну ділянку, площею 0, 0564 га, кадастровий номер № 51237820000:02:004:4330, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Рішенням від 06 серпня 2019 року Овідіопольський районний суд Одеської області відмовив у задоволенні позову прокурора.
Постановою від 01 листопада 2022 року Одеський апеляційний суд частково задовольнив апеляційну скаргу військового прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону, рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 06 серпня 2019 року змінив у мотивувальній частині, виклав її з урахуванням мотивів, наявних у цій постанові.
В іншій частині рішення суду першої інстанції залишив без змін.
І. ВИМОГИ та АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Керівник Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону 15 грудня 2022 року з використанням засобів поштового зв`язку направив до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 06 серпня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 01 листопада 2022 року, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.
Ухвалою від 26 грудня 2022 року Верховний Суд залишив касаційну скаргу без руху та надав заявнику строк для усунення її недоліків.
Заявник 05 січня 2023 року із застосуванням засобів поштового зв`язку направив до Верховного Суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги, до якої додав докази на підтвердження його повноважень на підписання касаційної скарги у справі № 509/3444/18.
Визначення заявником підстав касаційного оскарження
Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
Пунктами 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, врегульованих процесуальним законом.
Вивчивши зміст касаційної скарги, Верховний Суд встановив, що у касаційній скарзі заявник визначив підстави касаційного оскарження відповідно до вимог статті 389 ЦПК України.
Заявник, наполягаючи на тому, що суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували норми матеріального права та порушили норми процесуального права, як підстави касаційного оскарження судових рішень визначив те, що:
- (1) суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних рішеннях застосували норми права без урахування висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2018 року у справі № 916/3727/15, від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, щодо правил застосування положень статей 387, 388 ЦК України, статей 89, 263 ЦПК України та вибору способу захисту порушених прав;
- (2) суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних рішеннях застосували норми права без урахування висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 жовтня 2021 року у справі № 233/2021/19 щодо тотожності правовідносин;
- (3) суди першої та апеляційної інстанцій не дослідили усіх наявних у матеріалах справи доказів.
Отже, серед підстав касаційного оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій заявником зазначені ті підстави, які згадані у пункті 1 частини другої статті 389, пункті 1 частини третьої статті 411 ЦПК України, що свідчить про виконання ним вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України щодо форми та змісту касаційної скарги.
ІІІ. ВИРІШЕННЯ ПИТАННЯ ЩОДО ПОНОВЛЕННЯ СТРОКУ НА КАСАЦІЙНЕ ОСКАРЖЕННЯ
У касаційній скарзі керівник Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону просить поновити строк на касаційне оскарження рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 06 серпня 2019 року та постанови Одеського апеляційного суду від 01 листопада 2022 року.
Заявник зазначив, що постанова Одеського апеляційного суду ухвалена 01 листопада 2022 року, повний текст складено 08 листопада 2022 року, копію постанови суду апеляційної інстанції він отримав 15 листопада 2022 року. На підтвердження цього факту надано копію витягу із особистого кабінету заявника у системі «Електронний суд».
Відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Згідно з частиною третьою статті 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Суд виходить з того, що підстави пропуску строків можуть бути визнані поважними, зокрема, у тому випадку, якщо таке недотримання строків касаційного оскарження зумовлене діями (бездіяльністю) суду апеляційної інстанції, а так само наявністю інших об`єктивних перешкод, що безумовно перешкоджали скаржникові своєчасному зверненню з такою скаргою.
Аналіз змісту касаційної скарги, доданих до неї матеріалів та доводів про поновлення строку на касаційне оскарження, дають підстави для висновків, що строкна касаційне оскарження зазначених рішень пропущено з поважних причин, тому Суд поновлює його.
ІV. ЗАГАЛЬНІ ВИСНОВКИ ЩОДО ВІДКРИТТЯ КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ
Оскільки вимоги ухвали Суду виконані, касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, а наведені підстави касаційного оскарження відповідають положенням статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження.
Суд не встановив достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги, а так само відмови у відкритті касаційного провадження.
Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Поновити керівнику Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону строк на касаційне оскарження рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 06 серпня 2019 року та постанови Одеського апеляційного суду від 01 листопада 2022 року
Відкрити касаційне провадження у справі.
Витребувати із Овідіопольського районного суду Одеської області цивільну справу № 509/3444/18 за позовом заступника військового прокурора Одеського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району Одеської області, треті особи: Концерн «Військторгсервіс», Головне територіальне управління юстиції в Одеській області, про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, свідоцтва про право власності на земельну ділянку, повернення земельної ділянки.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк тривалістю в двадцять днів від моменту отримання копії цієї ухвали суду.
Провести попередній розгляд справи колегією у складі трьох суддів.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді                                                                                                           С. О. Погрібний

                                                                                                                      І. Ю. Гулейков

                                                                                                                      О. В. Ступак