ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2023 року	Львів	Справа № 380/7505/20 пров. № А/857/18298/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді                                   Курильця А.Р.,
суддів                                                       Кушнерика М.П., Мікули О.І., 
з участю секретаря                                   Михальської М.Р.,
позивача                                                     ОСОБА_1 ,
представника відповідача                        Слиш Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Львівської обласної прокуратури на окрему ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2022 року  у справі за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Львівської області, Львівської обласної прокуратури про стягнення вихідної допомоги,-

суддя в 1-й інстанції – Гулик А.Г., 
час ухвалення рішення – 30.11.2022 року, 11:53 год.,
місце ухвалення рішення – м.Львів,
дата складання повного тексту рішення – 05.12.2022 року, 

                                                     в с т а н о в и в :
          
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 31.05.2021 у справі №380/7505/20 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, а саме: зобов`язати Львівську обласну прокуратуру нарахувати та виплатити ОСОБА_1 вихідну допомогу, у зв`язку із звільненням, відповідно до Закону України “Про прокуратуру”, із врахуванням рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 №6-р(ІІ)2020.
До Львівського окружного адміністративного суду надійшла заява позивача про визнання протиправними дій та бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду, у справі за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Львівської області, Львівської обласної прокуратури про стягнення вихідної допомоги, в якій просить:
- визнати протиправними дії та бездіяльність Львівської обласної прокуратури щодо виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31.05.2021 у справі №380/7505/20, шляхом постановлення окремої ухвали;
- зобов`язати Львівську обласну прокуратуру вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, а саме невиконанню рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31.05.2021 у справі №380/7505/20 при нарахуванні та виплаті позивачу вихідної допомоги, у зв`язку зі звільненням відповідно до Закону України Про прокуратуру, із врахуванням рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 №6-р(ІІ)2020.
Заява обґрунтована тим, що відповідач Львівська обласна прокуратура не виконала в повному обсязі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31.05.2021 у справі №380/7505/20 за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Львівської області, Львівської обласної прокуратури про стягнення вихідної допомоги. Заявник зазначає, що вказаним рішенням суду встановлено його право на отримання вихідної допомоги, у зв`язку зі звільненням відповідно до Закону України Про прокуратуру, із врахуванням рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 №6-р(ІІ)2020. Так, 30.08.2022 на рахунок позивача надійшли кошти у сумі 16483,94грн. На думку позивача, вказана сума не відповідає розміру вихідної допомоги, яку відповідач зобов`язаний нарахувати та виплатити на виконання вказаного судового рішення. Згідно з підрахунками позивача вказана допомога має становити орієнтовно 45607,50грн. Вказане, на думку позивача, свідчить про неповне виконання відповідачем рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31.05.2021 у справі №380/7505/20.
Окремою ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2022 року заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій та бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду, задоволено частково. Визнано протиправними дії Львівської обласної прокуратури щодо виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31.05.2021 у справі №380/7505/20. Зобов`язано Львівську обласну прокуратуру усунути причини і умови, які сприяли невиконанню рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31.05.2021 у справі №380/7505/20 при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 вихідної допомоги, у зв`язку зі звільненням відповідно до Закону України Про прокуратуру, із врахуванням рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 №6-р(ІІ)2020. У задоволенні решти вимог заяви ОСОБА_1 відмовлено повністю.
Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти постанову про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 .
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31.05.2021 у справі №380/7505/20 виконане в повному обсязі. Зазначає, що на момент звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора та з органів прокуратури з 19.08.2020, правові підстави для виплати вихідної допомоги прокурору, звільненому з підстав та в порядку, передбачених Законом № 1697-VII, були відсутні. На виконання вказаного судового рішення Львівською обласною прокуратурою 30.08.2022 нараховано та виплачено ОСОБА_1 вихідну допомогу при звільненні відповідно до Постанови № 505 та Порядку № 100 правомірно, оскільки стаття 81 Закону №1697-VII стосується виключно прокурорів Офісу Генерального прокурора, обласних та окружних прокуратур, які успішно пройшли атестацію, чого у даному випадку не відбулося, що унеможливлює поширення вказаної норми на спірні правовідносини. Рішення про те, що Постанова № 505 суперечить чинному законодавству, ні Конституційним Судом України, ні Урядом не приймалось. Крім того, прирівняння посадового окладу позивача до посадових окладів прокурорів Офісу Генерального прокурора, обласної прокуратури, окружної прокуратури за відсутності факту переведення його на посаду прокурора в ці установи, суперечить вимогам Закону № 113-ІХ.
Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала, просить ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2022 року скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити повністю.
Позивач в судовому засіданні апеляційну скаргу заперечив, просить ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2022 року залишити без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 31.05.2020 у справі №380/7505/20, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.10.2021, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, зокрема зобов`язано Львівську обласну прокуратуру нарахувати та виплатити ОСОБА_1 вихідну допомогу, у зв`язку із звільненням, відповідно до Закону України “Про прокуратуру”, із врахуванням рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 №6-р(ІІ)2020.
На виконання вказаного судового рішення Львівська обласна прокуратура 30.08.2022 виплатила позивачу кошти у розмірі 16483,94грн., що визнається сторонами та підтверджується випискою з банківського рахунку позивача.
Частиною 1 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що особа-позивач на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Згідно з частиною 5 статті 383 КАС України заяву, зазначену у частині першій вказаної статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.
Як вірно встановив суд першої інстанції, позивач 30.08.2022 дізнався про виплату йому вихідної допомоги на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31.05.2021 у справі №380/7505/20, що підтверджується випискою з його банківського рахунку.
Із заявою про визнання протиправними дій та бездіяльності відповідача позивач звернувся до суду 09.09.2022, тобто з дотриманням строку, встановленого частиною 5 статті 383 КАС України.
Судом першої інстанції встановлено, що відповідач здійснив нарахування та виплату вихідної допомоги позивачу відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100, та постанови Кабінету Міністрів України Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури від 31.05.2012 №505. Натомість, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 31.05.2020 у справі №380/7505/20 відповідача зобов`язано здійснити нарахування позивачу вихідної допомоги відповідно до Закону України Про прокуратуру із врахуванням рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 №6-р(ІІ)2020.
У запереченні на заяву про визнання протиправними дій та бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду, представник відповідача зазначає, що норми Закону України Про прокуратуру та рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 №6-р(ІІ)2020 до нарахування спірної виплати не застосовувалися, чим фактично визнає невиконання в повному обсязі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31.05.2020 у справі №380/7505/20.
З урахуванням викладеного колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31.05.2020 у справі №380/7505/20 не виконано в повному обсязі, оскільки Львівська обласна прокуратура не здійснила нарахування та виплату позивачу вихідної допомоги, у зв`язку зі звільненням відповідно до Закону України Про прокуратуру, із врахуванням рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 №6-р(ІІ)2020.
Відповідно до частини 6 статті 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статею 249 вказаного Кодексу.
Згідно з частиною 1 статті 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено порушення відповідачем Львівською обласною прокуратурою статті 370 КАС України, яка визначає, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи та підлягає виконанню на всій території України.
Суд звертає увагу, що відповідач здійснив виплату вихідної допомоги позивачу на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31.05.2021 у справі №380/7505/20, однак нарахував таку вихідну допомогу без врахування правових актів, які зобов`язав застосувати суд у вказаному судовому рішенні. Таким чином, відповідач вчинив активні дії на виконання рішення суду, у зв`язку з чим у задоволенні вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача, вчиненої - на виконання рішення суду, необхідно відмовити.
З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що слід за необхідне визнати протиправними дії, вчинені Львівською обласною прокуратурою - на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31.05.2021 у справі №380/7505/20.
Колегія суддів зазначає, що фактично мотиви апеляційної скарги Львівської обласної прокуратури зводяться до незгоди з рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 31.05.2020 у справі №380/7505/20, яке набрало законної сили.
Відповідно до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Суд враховує, що у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України", яке набуло статусу остаточного 15.01.2010, констатовано систематичне невиконання в Україні рішень національних судів. З огляду на суть порушення суд зобов`язав державу, зокрема, невідкладно запровадити ефективний засіб юридичного захисту (або комплекс таких засобів), який би забезпечив адекватний та достатній захист від невиконання або затримки у виконанні рішення національного суду, за виконання якого вона несе відповідальність відповідно до принципів, встановлених практикою Європейського суду з прав людини.
У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Ромашов проти України" від 27.07.2004, "Шаренок проти України" від 22.02.2004 зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла, щоб остаточне зобов`язувальне рішення залишалося бездієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що для забезпечення виконання судового рішення слід зобов`язати Львівську обласну прокуратуру вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, а саме невиконанню рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31.05.2021 у справі №380/7505/20 при нарахуванні та виплаті позивачу вихідної допомоги, у зв`язку зі звільненням відповідно до Закону України Про прокуратуру, із врахуванням рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 №6-р(ІІ)2020.
Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Відповідно до  ст. 316 КАС України  суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду  -  без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.
Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу Львівської обласної прокуратури слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст.308,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

                                                     п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Львівської обласної прокуратури залишити без задоволення, а окрему ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2022 року в справі  № 380/7505/20 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	А. Р. Курилець 	
судді	 	М. П. Кушнерик 	
 	 	О. І. Мікула  	
Повне судове рішення складено 01 лютого 2023 року.