П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

28 березня 2023 р.	м.Одеса	Справа № 420/11781/22	

Категорія: 106030000          Головуючий в 1 інстанції: Андрухів В.В.
          Час і місце ухвалення: 16:55, м. Одеса
          Дата складання повного тексту: 26.12.2022 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого  – Бітова А.І.
суддів             – Лук`янчук О.В.
                       – Ступакової І.Г.
при секретарі – Чоран А.О.

у зв`язку з неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, справа розглянута згідно п.2 ч.1 ст. 311 КАС України;

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції (далі – ГУНП) в Одеській області про:
-          визнання протиправним та скасування п.п.3, 4 наказу ГУНП в Одеській області №1221 від 29 липня 2022 року "Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських УКР ГУНП в Одеській області" в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції;
-          визнання протиправним та скасування наказу ГУНП в Одеській області №1358 о/с від 10 серпня 2022 року "По особовому складу" відповідно до Закону України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року №580-VIII (далі – Закон №580-VIII) звільнено зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст. 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції) з 12 серпня 2022 року старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0043096), старшого оперуповноваженого оперативно-пошукового відділу управління карного розшуку ГУНП в Одеській області;
-          поновлення ОСОБА_1 , який мав спеціальне звання старшого лейтенанта поліції, на посаді старшого оперуповноваженого оперативно-пошукового відділу управління карного розшуку ГУНП в Одеській області;
-          стягнення з ГУНП в Одеській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 12 серпня 2022 року по день фактичного поновлення на посаді;
-          допущення негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого оперативно-пошукового відділу управління карного розшуку ГУНП в Одеській області.
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував про протиправність вищезазначених наказів посилаючись на те, що кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №62022150020000134 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 146, ч 2. ст. 162, ч.4 ст. 189 та ч.3 ст. 289 КК України, в якому він має статус підозрюваного, на теперішній час вироку суду, який набрав законної сили, у вказаному кримінальному провадженні не існує.
Позивач зазначав, що до закриття цього кримінального провадження у встановленому КПК України порядку, будь-яке дисциплінарне стягнення, в тому числі й звільнення з органів Національної поліції, на нього не може бути накладено.
Крім того, позивач посилався на те, що з наказом про призначення службового розслідування його не ознайомили, право подання пояснень не роз`яснили.
Позивач вказував, що до складу дисциплінарної комісії увійшли працівники інших органів (підрозділів) поліції за відсутності згоди їх керівників, у позивача відсутні відомості щодо фахової підготовки членів комісії, які проводили службове розслідування.
Також позивач зазначав, що приймаючи наказ про його звільнення у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення, не було враховано обставини, згадані в ст. 19 Дисциплінарного статуту, а саме: оскаржений наказ не містить будь-яких висновків щодо характеру проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Відповідач позов не визнав, вказував, що усі інкриміновані позивачу порушення підтверджені матеріалами службового розслідування та фактичними обставинами події.
Порушення позивача виразилися в особистій недисциплінованості, стало підставою для затримання органами досудового розслідування, набуло суспільного резонансу та негативно вплинуло на формування суспільної думки відносно органів поліції, порушенні службової дисципліни при виконанні службових обов`язків начальником оперативно-розшукового відділу УКР ГУНП в Одеській області.
На думку відповідача, така поведінка позивача як поліцейського, суперечить загальним принципам, встановленим для співробітників органів поліції. Крім того, вчинення подібних дій призводить до встановлення негативної суспільної думки населення щодо органів правопорядку, які у відповідності до своїх службових обов`язків повинні неупереджено дотримуватись законодавства України, в тому числі щодо морально-етичних принципів.
Підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є, власне, матеріали службового розслідування, факти і обставини, які були встановленні під час проведення службового розслідування і все це узагальнено у висновку службового розслідування.
В основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово- дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги.
Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.
Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.
Сутність порушень позивача полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни, що свідчить про його низькі морально-ділові якості, що суперечать інтересам законності, компрометують звання поліцейського. Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни.
Вина позивача у вчиненні дисциплінарного проступку проявляється в прямому умислі, тобто останній свідомо допускав настання несприятливих наслідків після вчинення ним цих дій. Це порушення стало можливим внаслідок особистої недисциплінованості та повного ігнорування ним вимог чинного законодавства.
Під час проведення службового розслідування встановлено всі обставини та факти вірно, без жодних порушень норм чинного законодавства України та прав позивача.
Справу розглянуто за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2022 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову до ГУНП в Одеській області про: визнання протиправними та скасування п.п.3, 4 наказу ГУНП в Одеській області від 29 липня 2022 року №1221 про застосування дисциплінарного стягнення в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції, наказу ГУНП в Одеській області від 10 серпня 2022 року №1358 о/с про звільнення зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст. 77 Закону №580-VIII (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції) ОСОБА_1 ; поновлення на посаді старшого оперуповноваженого оперативно-пошукового відділу управління карного розшуку ГУНП в Одеській області; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 12 серпня 2022 року по день фактичного поновлення на роботі відмовити повністю.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також у зв`язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.
Доводи апеляційної скарги:
-          судом першої інстанції не з`ясовано чи наявні в матеріалах службового розслідування будь-які інші докази, крім матеріалів кримінального провадження, що були добуті в ході службового розслідування та надавали б підстави для висновку про наявність у діях позивача складу дисциплінарного проступку у вигляді порушення службової дисципліни;
-          будь-які факти, у тому числі суспільний резонанс навколо відповідних подій, не звільняють суб`єкта владних повноважень від обов`язку під час прийняття рішення діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, та не виключає необхідність з`ясувати та встановлювати саме наявність складу дисциплінарного проступку в діяннях поліцейського;
-          зазначення відповідачем в якості обґрунтування підстав звільнення позивача висновків службового розслідування не може бути безумовною підставою для накладання на позивача дисциплінарного стягнення, адже фактично таким чином відповідач переймає на себе функції суду та порушує один з основних конституційних принципів – принцип презумпції невинуватості; 
-          судом першої інстанції проігноровано довід позивача про те, що матеріали фотофіксації не дають можливості ідентифікувати осіб, які на них відображені, що ставить під сумнів його відношення до даних фото;
-          до закриття кримінального провадження у встановленому КПК України порядку будь-яке дисциплінарне стягнення, в тому числі й звільнення з органів Національної поліції, на позивача не може бути накладено.
У відзиві ГУНП в Одеській області на апеляційну скаргу вказується, що доводи відповідача в апеляційній скарзі є необґрунтованими та такими, що не спростовують висновків викладених в оскаржуваному рішенні щодо правомірності звільнення позивача.
При цьому, відповідач зазначає, що відсутність вироку про визнання ОСОБА_1 винним у інкримінованому кримінальному правопорушенні не є підставою для скасування спірних наказів, оскільки позивача звільнено не за вчинення злочину, а за порушення службової дисципліни, зокрема в наказі про звільнення вказаний п.6 ч.1 ст. 77 Закону №580-VIII, а не п.10 цієї норми.
ГУНП в Одеській області вказало на правові висновки Верховного Суду викладені в постановах від 06 березня 2019 року у справі №816/1534/16 та від 17 липня 2019 року у справі №806/2555/17 за якими відсутність кримінального або адміністративного притягнення до відповідальності позивача не спростовує наявності в його діях дисциплінарного проступку, за який, в порядку Дисциплінарного статуту, відповідач має право застосувати такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення з органів Національної поліції. 
15 березня 2023 року до суду апеляційної інстанції надійшли письмові пояснення від ОСОБА_1 за якими позивач звертає увагу суду на той факт, що пред`явлення йому підозри, проведення обшуку та інші процесуальні дії, які вчинялися органами досудового розслідування в рамках кримінального провадження №62022150020000134 від 05 квітня 2022 року, не можуть бути підставою для звільнення позивача з органів поліції, на чому наголошувалась увага суду першої інстанції, так як роботодавець повинен довести, що наявне саме порушення позивачем службової дисципліни та скоєння дисциплінарного проступку може бути підставою для прийняття оскаржуваних наказів.
Судом першої інстанції також не надано жодної оцінки тій обставині, що під час проведення досудового слідства, особи підпадають певному процесуальному примусу (попередження про кримінальну відповідальність, та інші), а отже покази осіб та інші докази, які отримані дисциплінарною комісією після опрацювання їх органом досудового розслідування, повинні були бути ретельно перевірені. 
ОСОБА_1 зазначає, що оскільки обвинувального вироку суду щодо позивача на момент проведення службового розслідування та на теперішній час не існує, всі матеріали добуті та складені органами досудового розслідування Територіального управління Державного бюро розслідувань (далі – ТУ ДБР), нічого не доказують, а є лише фіксування певних обставин та подій під певним поглядом прокурора та слідчого. Зазначеним порушенням відповідача також не надано жодної оцінки судом першої інстанції, що на думку позивача, є грубим порушенням процесуального права.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:
ОСОБА_1 , починаючи з листопада 2007 року проходив службу в органах внутрішніх справ, а з листопада 2015 року – в органах поліції.
Наказом т.в.о. начальника ГУНП в Одеській області від 24 червня 2022 року №958, з метою перевірки відомостей, викладених у поданні Одеського управління ДВБ Національної поліції України від 20 червня 2022 року вих. №903/42-15/01-2022 (вх. ВДЗ від 21 червня 2022 року №3404) за фактом проведення обшуків в окремих працівників УКР ГУНП в Одеській області, а також з приводу вручення слідчими ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві, у межах кримінального провадження №62022150020000134 від 05 квітня 2022 року, письмових повідомлень про підозру поліцейським указаного управління, зокрема, начальнику оперативно-пошукового відділу підполковнику поліції ОСОБА_2 , старшому оперуповноваженому оперативно-пошукового відділу лейтенанту поліції  ОСОБА_3 , старшому оперуповноваженому оперативно-пошукового відділу старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 та помічнику оперуповноваженого оперативно-пошукового відділу старшому сержанту поліції ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 289, ч.4 ст. 189,ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 162 КК України, відповідно до ст.ст. 14, 15, 26 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" від 15 березня 2018 року №2337-VIII (далі – Дисциплінарного статуту), Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затверджених наказом МВС від 07 листопада 2018 року №893 (далі – Положення №893), зареєстрованих у Міністерстві юстиції України від 28 листопада 2018 року за №1355/32807 та №1356/32808, призначено службове розслідування (а.с.33-34 т.1; а.с.4-5, т.2).
З вказаним наказом позивач ознайомлений 01 липня 2022 року, що підтверджується його власноручним підписом (а.с.6, т.2).
Наказом начальника ГУНП в Одеській області від 06 липня 2022 року №1039 продовжено термін службового розслідування стосовно позивача (а.с.35, т. 1).
22 липня 2022 року за результатами службового розслідування був складений висновок, який затверджено начальником ГУНП в Одеській області 22 липня 2022 року (а.с.37-57, т.1; а.с.221-241, т.3).
Висновком службового розслідування встановлено, зокрема, таке.
21 червня 2022 року на адресу керівництва ГУНП в Одеській області надійшло подання Одеського управління ДВБ Національної поліції України 20 червня 2022 року №903/42-15/01-2022 за фактом внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінальних правопорушень та повідомлення начальнику оперативно-пошукового відділу управління карного розшуку ГУНП в області підполковнику поліції ОСОБА_2 , старшим оперуповноваженим ОПВ УКР ГУНП старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 , лейтенанту поліції ОСОБА_3 та помічнику оперуповноваженого ОПВ УКР старшому сержанту поліції ОСОБА_4 , про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 162, ч.4 ст. 189 та ч.3 ст. 289 КК України.
У поданні Одеського управління ДВБ Національної поліції України вказано, що другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №62022150020000134 від 05 квітня 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 146-1, ч.2 ст. 162, ч.4 ст. 189, ч.3 ст. 289 КК України.
Під час обшуків, які 03 червня 2022 року проведені у службовому автомобілі Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 , та за місцем мешкання лейтенанта поліції ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено в якості речових доказів: три пристрої "Sherif" для відмикання автомобільної сигналізації, пристрій для відстрілу гумових куль ПМР, серії НОМЕР_2 , у тому числі, 5 набоїв до нього (вказаний пристрій зареєстрований ГУНП в Харківській області на ОСОБА_5 і рахується втраченим з 01 грудня 2017 року), 11 набоїв калібру 7,62 мм, 11 набоїв 9 мм, два комплекти номерних знаків з ( НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ), "Gps-трекер" та поліетиленовий пакунок з рослинною речовиною зеленого кольору. 16 червня 2022 року, як вказано у поданні Одеського управління ДВБ Національної поліції України, вказаним вище працівникам поліції повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 162, ч.4 ст. 189 та ч.3 ст. 289 КК України.
З матеріалів службового розслідування вбачається, що ОСОБА_2 на початку квітня 2022 року, діючи разом із ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та іншими не встановленими на даний час співробітниками поліції визначили об`єктами посягання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та його цивільну дружину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
ОСОБА_2 використовуючи службове становище та надані можливості внаслідок зайняття посади начальника оперативно-пошукового відділу УKP ГУНП в Одеській області, шляхом моніторингу інформаційно-телекомунікаційної системи Інформаційний портал Національної поліції України (система – ІПНП) та системи відеоспостереження та відеоаналітики міста Одеса (КУ ЦЕНТР – 077) отримав персональні дані ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , у тому числі, шляхом вивчення маршрутів пересування встановив їх місце проживання: АДРЕСА_2 .
03 квітня 2022 року використовуючи службові автомобілі Volkswagen Passat, ВАЗ 21099 та Reno Express, із застосуванням конспірації шляхом підміни державних номерних знаків, близько 09:00 год. ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та інші не встановлені співробітники поліції заздалегідь прибули за адресою: АДРЕСА_3 .
Перебуваючи у форменому одязі з написом Поліція та відповідною символікою Національної поліції України, одягнувши балаклави чорного кольору із зброєю у руках, близько 11:50 год. затримали ОСОБА_6 , поваливши його на землю, заломили руки за спину та посадили до автомобіля Reno Express, позбавивши його волі та всупереч волі останнього заволоділи ключами від квартири, у якій він проживає, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 .
У подальшому, близько 11:00 год., ОСОБА_2 спільно з ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та іншими не встановленими співробітники поліції, самостійно в супереч волі осіб, які проживають у квартирі, використовуючи відібрані ключі, в порушення ч.2 ст. 31 Закону №580-VIII, без повідомлення мешканців про проведення превентивних поліцейських заходів та причин їх застосування, без доведення до її відома нормативно-правових актів, на підставі яких застосовуються такі заходи, за відсутності отриманої згоди останніх, незаконно проникли до житла, а саме: квартири за адресою: АДРЕСА_3 , де в той час перебувала ОСОБА_7 .
Потрапивши в середину квартири, ОСОБА_2 спільно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та іншими не встановленими співробітниками поліції, усвідомлюючи про відсутність жодних правових підстав для проникнення до зазначеної кварти, визначених п.п.1-3 ч.1 ст. 38 Закону №580-VIII, оскільки не існували невідкладні випадки, пов`язані з рятуванням життя людей та цінного майна під час надзвичайних ситуацій, безпосереднім переслідуванням осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, припиненням злочину, що загрожує життю осіб, які знаходяться в житлі або іншому володінні, не маючи жодних правових підстав та добровільної згоди мешканців, розпочали проведення незаконного обшуку у приміщенні вищевказаної квартири. У цей час, застосовуючи фізичний та психологічний тиск на ОСОБА_7 , чим здійснювали контроль над діями потерпілої, примушуючи її залишатись на місці.
Побачивши символіку Національної поліції України та зброю у руках поліцейських, потерпіла ОСОБА_7 вимушено підкорилась незаконним вимогам співробітників поліції, які позбавили її волі та можливості вільного пересування,
Під час проведення незаконного обшуку, співробітниками поліції нібито відшукано наркотичну речовину.
Близько 11:55 год., змушуючи підкоритися незаконним вимогам співробітників поліції, останні завели до приміщення квартири ОСОБА_6 , де продовжили позбавляти його волі та можливості вільного пересування.
Після чого, ОСОБА_2 спільно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та іншими не встановленими на даний час співробітниками поліції, почали погрожувати ОСОБА_6 та ОСОБА_7 їх затриманням, доставленням до відділу поліції та притягненням до кримінальної відповідальності за нібито вчинені злочини у сфері обігу наркотичних речовин, та вимагати у останніх грошові кошти в сумі 20 000 доларів США за нібито врегулювання цих питань.
У зв`язку з відсутністю у потерпілих такої суми грошових коштів, під погрозою затримання та забороною вільного пересування ОСОБА_2 спільно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та іншими не встановленими співробітниками поліції, примусили ОСОБА_7 надати їм технічний паспорт на належний їй автомобіль Hyundaі Santa Fe, номерний знак НОМЕР_5 , синього кольору, 2014 року випуску, код 5 НОМЕР_6 та ключі від нього, для його продажу та зарахування отриманих грошових коштів в суму раніше висловленої вимоги. При цьому уточнивши, що решту грошових коштів необхідно буде передати в подальшому в готівковій формі. З цією метою, поліцейські примушували ОСОБА_7 дзвонити рідним та просити надання грошових коштів у борг.
Після чого,  ОСОБА_4 сфотографував вищевказаний технічний паспорт з автомобілем Hyundai Santa Fe та намагався його збути стороннім особам, пропонуючи вартість у розмірі 7 000 доларів США, при цьому змушуючи ОСОБА_7 здійснити перереєстрацію у сервісному центрі майнових прав на автомобіль на особу, яку їй скажуть.
Не знайшовши одразу можливості збути автомобіль, ОСОБА_2 спільно з ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та іншими не встановленими співробітниками поліції, близько 17:38 год. використовуючи раніше отримані від ОСОБА_7 ключі, в супереч волі законного власника, повторно незаконно заволоділи вищевказаним транспортним засобом, який був припаркований поруч із будинком за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом його заведення та переміщення у невідомому напрямку для подальшого використання на власний розсуд.
Лише після заволодіння вищевказаним транспортним засобом, 03 квітня 2022 року близько 17:40 год. вказані працівники поліції, отримавши контактні дані потерпілої ОСОБА_7 , вимагаючи від неї та ОСОБА_6 передачі для них у майбутньому всієї суми грошових коштів, яку до цього було названо потерпілим, дозволили їм покинути приміщення квартири, де останні примусово утримувалися за вищевказаних обставин та фактично були позбавлені волі та вільного пересування.
У подальшому, заволодівши транспортним засобом Hyundai Santa Fe, номерний знак НОМЕР_7 , синього кольору, 2014 року випуску, код 5 НОМЕР_6 , працівники поліції покинули місце події.
ОСОБА_2 спільно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та іншими не встановленими співробітниками поліції не склали жодного документа, на підставі якого здійснено затримання та позбавлено волі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 
16 червня 2022 року, як встановлено у ході службового розслідування, підполковнику поліції ОСОБА_2 , старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 , лейтенанту поліції ОСОБА_3 та старшому сержанту поліції ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 162, ч.4 ст. 189 та ч.3 ст. 289 КК України. Останні, з вказаними процесуальними документами були не згодні, при цьому від надання показань у якості підозрюваних відмовились, посилаючись на ст. 63 Конституції України.
Окрім цього, як повідомила опитана потерпіла, працівники поліції незаконно заволоділи технічним паспортом, ключами та її автомобілем Hyundai Santa Fe, номерний знак НОМЕР_7 , який вимагали продати, а виручені кошти передати їм для вирішення проблем із законом. У подальшому, як вказує опитана, ключі та автомобіль їй повернули.
Дисциплінарна комісія звернула увагу, що під час відповідних слідчих дій, які відбувалися 09 квітня 2022 року, ОСОБА_7 впізнала та вказала на підполковника поліції ОСОБА_2 , старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , лейтенанта поліції ОСОБА_3 та старшого сержанта поліції  ОСОБА_4 , як на осіб, що вчинили зазначені вище протиправні дії відносно неї, що підтверджується відповідними протоколами та її поясненням від 05 липня 2022 року.
ОСОБА_9 у своїх поясненнях факт вчинення протиправних дій, які вказані у поясненні ОСОБА_7 , також підтвердив. Разом з цим уточнив, що 03 квітня 2022 року він разом із знайомими ОСОБА_10 та ОСОБА_11 намагалися замінити колеса на автомобілі Hyundai Santa Fe, номерний знак НОМЕР_7 , який належить його цивільній дружині. У цей момент він та його знайомі були затриманні працівниками поліції, які прибули на автомобілях Volkswagen Passat та Renault Express. Останні почали цікавитись у нього про диверсійно-розвідувальні групи та затримали їх. При цьому, як ствердив опитаний, він повідомив їм, що можливо його затримують, оскільки він перебуває у розшуку по м. Києву. Однак вказаний факт, як ствердив опитаний, працівників поліції не цікавив.
Також працівники поліції, зі слів опитаного, вимагали у нього гроші у сумі 20 000 доларів США, яких у нього не було. Тоді, зі слів опитаного, працівники поліції повідомили, що заберуть вказаний автомобіль, який оцінили в 14 000 доларів США, при цьому повідомили, що він повинен їм ще сплатити 5 000 доларів США.
Дисциплінарна комісія звернула увагу, що під час відповідних слідчих дій, які відбувалися 09 квітня 2022 року, ОСОБА_7 впізнав та вказав на підполковника поліції ОСОБА_2 , лейтенанта поліції ОСОБА_3 та старшого сержанта поліції ОСОБА_12 , як на осіб, що вчинили зазначені вище протиправні дії відносно нього, що підтверджується відповідними протоколами та його поясненням від 05 липня 2022 року.
У висновку службового розслідування вказано, що працівники поліції достовірно були обізнані про те, що ОСОБА_9 розшукується Солом`ямським РУП ГУНП в м. Києві за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України.
Однак, підполковник поліції ОСОБА_2 , старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , лейтенант поліції ОСОБА_3 та старший сержант поліції ОСОБА_4 , у порушення вимог п.п.1, 2 ч.1 ст. 18, п.п.1, 3, 7, 9 ч.1 ст. 23, ч.1 ст. 64 Закону №580-VIII, п.п.1, 2, 11, 13 ч.3 ст. 1 Дисциплінарного статуту, Інструкції з організації розшуку обвинувачених, підсудних, осіб, які ухиляються від відбування кримінального покарання, безвісно зниклих осіб та встановлення особи невпізнаних трупів, затвердженої наказом МВС України від 05 січня 2005 року №3 ДСК, абзаців 1, 2 п.1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09 листопада 2016 року №1179 (далі – Правила етичної поведінки поліцейського №1179), та п.6 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08 лютого 2019 року №100, повноваження, пов`язанні з розшуком ОСОБА_6 , який переховується від органів досудового розслідування, доставленням останнього до найближчого органу (підрозділу) поліції та реєстрації вказаного факту в ЖЄО у відділ і поліції №ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, 03 квітня 2022 року не виконали. Про допущені порушення безпосередньому керівнику не доповідали.
Оглядом мобільного телефону ОСОБА_13 , який намагався придбати автомобіль Hyundai Santa Fе, номерний знак НОМЕР_7 , виявлено переписку між ним та старшим сержантом поліції ОСОБА_4 , щодо продажу вказаного автомобіля. Також наявне листування вказаного працівника поліції в месенджері Watsapp, у якому останній 03 квітня 2022 року надсилає ОСОБА_13 фотографії технічного паспорта та зазначеного автомобіля, у тому числі пропозиція продажу за 7 000 доларів США.
З протоколу огляду мобільного телефону старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , згідно якого підполковник поліції ОСОБА_2 надавав вказівки щодо моніторингу пересування авто, наявне листування підполковника поліції ОСОБА_2 в месенджері Telegram, у якому останній 01 квітня 2022 року, 02 квітня 2022 року та 06 квітня 2022 року надсилав підлеглому старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 особисті дані Г. Кітросяна, ОСОБА_7 та фотографії автомобіля Hyundai Santa Fе, номерний знак НОМЕР_7 .
Також було задокументовано факт повернення автомобіля Hyundai Santa Fе, номерний знак НОМЕР_7 , старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 , що підтверджується поясненням ОСОБА_7 від 05 липня 2022 року.
Також у висновку службового розслідування зазначено, що 03 квітня 2022 року дії підполковника поліції ОСОБА_2 , старшого лейтенанта поліції   ОСОБА_1 , лейтенанта поліції  ОСОБА_3 та старшого сержанта поліції ОСОБА_4 призведи до негативних наслідків – незаконного затримання ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , безпідставного проведення обшуку у квартирі останніх по АДРЕСА_3 , незаконного за володіння автомобілем Hyundai Santa Fe, номерний знак НОМЕР_7 , технічного паспорту та ключами від вказаного автомобіля, у тому числі, до вимагання грошових коштів від вказаних громадян та відкриття кримінальних проваджень та повідомлення працівникам поліції про підозри.
Пунктом 3 наказу ГУНП в Одеській області від 29 липня 2022 року №1221 "Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських УКР ГУНП в Одеській області, за скоєння дисциплінарного проступку, що виразився у грубому порушенні вимог п.п.1, 2, 3 ч.1 ст. 18, п.п.1, 3, 7, 9, 26 ч. 1 ст. 23, п.п.1, 2, 3 ч.1, ч.ч.2, 3 ст. 38, ч.1 ст. 64 Закону №580-VIII, Присяги поліцейського, п.п.1, 2, 3, 8, 11, 13 ч.3 ст. 1 Дисциплінарного статуту, ч.ч.1, 2, 3 ст. 6 Закону України "Про оперативно-розшукову діяльність", ч.ч.2, 3 ст. 246 КПК України, абз.1, 2, 3 п.1 розділу ІІ, абз.1, 3 п.3 розділу V Правил етичної поведінки поліцейських №1179, п.п.6, 7 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08 лютого 2019 року №100, п.п.3.1, 3.2 розділу III Правил внутрішнього службового розпорядку ГУНП в Одеській області, затверджених наказом Головного управління від 01 лютого 2021 року №177, до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , старшого оперуповноваженого оперативно-пошукового відділу управління карного розшуку ГУНП в Одеській області, наказано застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції (а.с.58-64, т.1; а.с.245-252, т.3). 
З вказаним наказом позивач ознайомлений та отримав його копію 08 серпня 2022 року (а.с.252, т.3).
Наказом ГУНП в Одеській області №1358 о/с від 10 серпня 2022 року було реалізовано дисциплінарний наказ від 29 липня 2022 року №1221 та ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції відповідно до п.6 ч.1 ст. 77 Закону №580-VIII з 12 серпня 2022 року (а.с.65, т.1).
Вирішуючи справу, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що на позивача правомірно накладено дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції, у зв`язку із наявністю факту вчиненого ним порушення службової дисципліни, тому відсутні підстави для поновлення позивача на службі в органах Національної поліції.
Разом з тим, оскільки позовні вимоги про поновлення позивача на посаді та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними від вимог про скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення зі служби, відтак підстави для їх задоволення також відсутні.
Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-12, 77 КАС України, ст.2, ч.3 ст. 11, п.п.1, 2, 3 ч.1 ст. 18, п.п.1, 3, 7, 9, 26 ч.1 ст. 23, ст. 38, ч.1 ст. 64, ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію", абз.1, 2, 3 п.1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09 листопада 2016 року №1179.
Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Положеннями ст. 77 Закону №580-VIII визначено вичерпний перелік підстав для звільнення поліцейського. Так, п.6 ч.1 вказаної статті визначено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Згідно ст.2 Закону №580-VIII завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.
Частиною 3 ст. 11 Закону №580-VIII встановлено, що рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції.
Відповідно п.п.1, 2, 3 ч.1 ст. 18 Закону №580-VIII поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини.
Згідно п.п.1, 3, 7, 9, 26 ч.1 ст. 23 Закону №580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань:
1) здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень;
3) вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення;
7) розшукує осіб, які переховуються від органів досудового розслідування, слідчого судді, суду, ухиляються від виконання кримінального покарання, пропали безвісти, та інших осіб у випадках, визначених законом;
9) доставляє у випадках і порядку, визначених законом, затриманих осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, та осіб, які вчинили адміністративне правопорушення;
26) здійснює оперативно-розшукову діяльність відповідно до закону.
Відповідно ст. 38 Закону №580-VIII поліція може проникнути до житла чи іншого володіння особи без вмотивованого рішення суду лише в невідкладних випадках, пов`язаних із: 1) рятуванням життя людей та цінного майна під час надзвичайних ситуацій; 2) безпосереднім переслідуванням осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення; 3) припиненням злочину, що загрожує життю осіб, які знаходяться в житлі або іншому володінні.
Проникнення поліцейського до житла чи іншого володіння особи не може обмежувати її права користуватися власним майном.
Про застосування вказаного поліцейського заходу обов`язково складається протокол.
Частиною 1 ст. 64 Закону №580-VIII встановлено, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".
Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначає Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII.
Відповідно п.п.1, 2, 3, 8, 11, 13 ч.3 ст. 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених ст. 18 Закону №580-VIII, зобов`язує поліцейського:
1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;
2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;
3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;
8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;
11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;
13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції.
Згідно абз.1, 2, 3 п.1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських №1179, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен:
неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;
професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами;
поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України.
Відповідно до абз.1, 3 п.3 розділу V Правил етичної поведінки поліцейських, керівник органу (підрозділу) поліції повинен:
бути прикладом дотримання Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, професійно-етичних вимог, основних принципів професійної діяльності та правил поведінки поліцейських, визначених цими Правилами, а також вимагати їх дотримання від підлеглих;
об`єктивно оцінювати виконання службових обов`язків підлеглими, а в разі порушення норм законодавства України або недотримання вимог цих Правил - ініціювати притягнення їх до відповідальності згідно із законодавством України.
Частиною 5 ст.242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Як вбачається з матеріалів справи причиною притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності стало: незаконне затримання ним ОСОБА_7 та ОСОБА_6 ; безпідставного проведення обшуку у квартирі останніх по АДРЕСА_3 ; незаконного заволодіння автомобілем Hyundai Santa Fe, номерний знак НОМЕР_7 технічним паспортом та ключами від вказаного автомобіля; вимагання грошових коштів від вказаних громадян, що мало наслідком реєстрацію кримінальних проваджень та повідомлення працівникам поліції, у тому числі й позивачу, про підозру.
Зазначена вище подія підтверджує низькі ділові та моральні якості позивача, недотримання ним вимог Дисциплінарного статуту, порушення Закону №580-VIII та Правил етичної поведінки поліцейського №1179.
Так, Верховний Суд неодноразово доходив висновку про те, що правова оцінка правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинна фокусуватися насамперед на такому:
-          чи прийнято рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України;
-          чи дійсно у діянні особи є склад дисциплінарного порушення;
-          чи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення;
-          чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим діянням.
У постанові від 08 грудня 2022 року у справі №460/2583/19 Верховний Суд вказав, що звільнення у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби не пов`язано із кримінально-правовою, цивільно-правовою чи адміністративно-правовою кваліфікацією тих самих діянь, які водночас стали підставою для ініціювання службового розслідування.
Вирішення питання про правомірність притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності передбачає необхідність з`ясувати саме наявність складу дисциплінарного проступку в його діяннях.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини не є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод притягнення особи до дисциплінарної відповідальності на основі відомостей про факти, що встановлені у кримінальному провадженні, якщо такі відомості аналізувалися під кутом зору правил службової етики, навіть якщо особа була у кримінальному провадженні виправданою (див. mutatis рішення Європейської комісії з прав людини від 06 жовтня 1982 року у справі X.v.Austria про неприйнятність заяви №9295/81) чи таке провадження було закрите (див. mutatis рішення Європейської комісії з прав людини від 07 жовтня 1987 року у справі C.v.the про неприйнятність заяви №11882/85).
Також гарантована п.2 ст. 6 Конвенції презумпція невинуватості застосовується до процедури, яка за своєю суттю є кримінальною, і в межах якої суд робить висновок про вину особи саме у кримінально-правовому сенсі (рішення Європейського суду з прав людини від 11 лютого 2003 року у справі Ringvold v. Norway, заява №34964/97). Відтак, зазначена гарантія не може бути поширена на дисциплінарні й інші провадження, які згідно з п.1 ст. 6 Конвенції охоплюються поняттям спору щодо прав та обов`язків цивільного характеру.
Законодавець висуває підвищені вимоги до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку. У свою чергу, недотримання поліцейським вищезазначених вимог є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.
Виходячи з правового регулювання спірних відносин, позивач, у силу своїх службових обов`язків, зобов`язаний не допускати зав`язків, що ганьблять звання працівника поліції або підривають авторитет поліції, інших відносин, які носять корисливий або протиправний характер.
З огляду на встановлені службовим розслідуванням обставини, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відповідачем правильно кваліфіковано дії позивача як вчинення дисциплінарного проступку за який передбачено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення на підставі недотримання ним принципів діяльності поліцейського та вчинення дій не сумісних з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейських.
Таким чином, враховуючи тяжкість проступку, наслідки проступку, які фактично підривають довіру до органів Національної поліції та авторитет поліції, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про правильність притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Колегія суддів вважає необґрунтованим довід апелянта стосовно відсутності вироку суду про визнання його винним у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, а тому всі матеріали добуті та складені органами досудового розслідування ТУ ДБР, нічого не доказують, а є лише фіксування певних обставин та подій під певним поглядом прокурора та слідчого, оскільки позивача звільнено не за вчинення злочину, а за порушення службової дисципліни. Зокрема в наказі про звільнення вказаний п.6 ч.1 ст. 77 Закону України Про Національну поліцію, а не пункт 10 цієї норми.
Так, Верховний Суд у вищевказаній постанові від 08 грудня 2022 року у справі №460/2583/19 вказав, що законодавець розрізняє окремі види юридичної відповідальності поліцейського за вчинення протиправних діянь, зокрема, у розрізі кримінально-правого та дисциплінарно-правового аспектів.
Кримінальна відповідальність поліцейського настає у випадках вчинення ним кримінального правопорушення, а порядок застосування такого виду юридичної відповідальності визначено КПК України.
Натомість, як визначено ч.2 ст. 19 Закону №580-VIII, підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом, що затверджується законом.
Дисциплінарна та кримінальна відповідальність поліцейського є окремими видами юридичної відповідальності, порядок та підстави притягнення поліцейських до конкретного виду юридичної відповідальності здійснюється за окремими процедурами, урегульованими різними нормативно-правовими актами.
Поняття службова дисципліна містить в собі не лише обов`язок особи належним чином виконувати свої службові обов`язки, а і обов`язок дотримуватися положень чинного законодавства України та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.
Аналізуючи вищевикладене колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що на позивача правомірно накладено дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції, у зв`язку із наявністю факту вчиненого ним порушення службової дисципліни, тому відсутні підстави для поновлення позивача на службі в органах Національної поліції.
З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 ..
Інші доводи апеляційної скарги зроблених висновків не спростовують, та є тотожними клопотання на усунення недоліків позовної заяви, факти та мотивування яких повністю спростовуються матеріалами справи та обставинами, які повно та об`єктивно були встановлені судом першої інстанції при вирішенні спірного питання.
Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, –

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28 березня 2023 року.

Головуючий:                                                                                                     Бітов А.І.

Суддя:                                                                                                     Лук`янчук О.В.

Суддя:                                                                                                     Ступакова І.Г.