Ухвала
Іменем України
 
20 березня 2023 року
м. Київ
 
справа № 451/1528/21
провадження № 61-3654ск23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.,
 
розглянувши касаційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» на рішення Радехівського районного суду Львівської області від 18 квітня 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду від 26 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» про визнання протиправним та скасування рішення та за зустрічним позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого об`єму природного газу,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» (далі - АТ «ОГС «Львівгаз»)  про визнання протиправним та скасування рішення, в якому, з урахуванням уточнених вимог, просила визнати протиправним та скасувати рішення центральної комісії з розгляду актів про порушення АТ «ОГС «Львівгаз» щодо задоволення акта про порушення від 02 грудня 2020 року № 009042, який складено відносно неї, про донарахування об`єму природного газу та його вартості у розмірі 14 276,61 грн.
 
Позов ОСОБА_1 мотивовано тим, що 02 грудня 2020 року представниками АТ «ОГС «Львівгаз» було складено акт про порушення № 009042, в якому встановлено порушення, а саме - «потертості нижньої частини заводської пломби». Рішенням центральної комісії АТ «ОГС «Львівгаз» від 10 лютого 2021 року з розгляду актів-розрахунків необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості вирішено провести донарахування їй вартості спожитого природного газу на суму 14 276,61 грн. Вказане рішення прийнято на підставі акта про порушення від 02 грудня 2020 року № 009042. Ні актом про порушення, ні актом експертизи не встановлено та не доведено факту впливу нею на результати вимірювання або викривлення даних обліку природного газу. Також не доведено та не встановлено факту наявності пошкоджень під кришкою засобу вимірювальної техніки (далі - ЗВТ) внаслідок її дій. Крім цього, експертиза вилученого в неї лічильника не була проведена у строк, визначений Кодексом газорозподільних систем.
 
У листопаді 2021 року АТ «ОГС «Львівгаз» звернулося до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого об`єму природного газу, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь вартість необлікованого об`єму природного газу в сумі 14 276,61 грн. 
 
Зустрічний позов АТ «ОГС «Львівгаз» мотивовано тим, що 02 грудня 2020 року його працівниками на об`єкті споживача за адресою: АДРЕСА_1 виявлено допущене споживачем порушення - «несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ» через потертості нижньої частини заводської пломби, про що було складено акт № 009042 від 02 грудня 2020 року. Згідно з протоколом щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу         від 02 грудня 2020 року № 0006206 лічильник газу типу Метрікс, заводський       № 188736, 1996 року випуску, поміщено в пакувальний пакет, опломбовано пломбою № R30013661 та направлено на експертизу в АТ «ОГС «Львівгаз». Експертизою ЗВТ, результати якої відображені в акті № 968 експертизи ЗВТ та/або пломби від 10 грудня 2020 року, виявлено втручання в роботу ЗВТ, а саме - пошкоджено захисне покриття під кришкою облікового механізму, залишки бруду на захисному клапані кришки облікового механізму. Зазначене свідчить про факт втручання в роботу ЗВТ споживачем, оскільки виявлені порушення цілісності лічильного механізму та корпусу ЗВТ не могли виникнути без стороннього впливу, також бруд не міг потрапити всередину ЗВТ сам по собі, оскільки його конструкція є герметичною та не дозволяє проникнути жодним зовнішнім предметам, зокрема під кришку захисного скла.
 
Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 18 квітня 2022 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 26 січня 2023 року, первісний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення центральної комісії з розгляду актів про порушення АТ «ОГС «Львівгаз» щодо задоволення акта про порушення від 02 грудня 2020 року № 009042, складений відносно ОСОБА_1 про донарахування об`єму природного газу та його вартості у розмірі 14 276,61 грн. В задоволенні зустрічного позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Судові рішення судів попередніх інстанцій мотивовані тим, що під час судового розгляду не встановлено факту умисного пошкодження лічильника, а припущення АТ «ОГС «Львівгаз» про те, що виявлені пошкодження ЗВТ (пошкодження захисного покриття під кришкою облікового механізму, залишки бруду на захисному клапані кришки облікового механізму) дозволяють впливати на роботу його відлікового механізму не є беззаперечним доказом такого впливу з боку ОСОБА_2 
 
10 березня 2023 року АТ «ОГС «Львівгаз» подало засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Радехівського районного суду Львівської області від 18 квітня 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду від 26 січня 2023 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні первісного позову та задовольнити зустрічний позов.
 
Касаційна скарга подана на підставі пункту 1 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).
 
Згідно з абзацом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. 
 
Касаційна скарга АТ «ОГС «Львівгаз» мотивована обставинами, зазначеними в його позовній заяві до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого об`єму природного газу. Крім цього, АТ «ОГС «Львівгаз» зазначило, що суди попередніх інстанцій не врахували правових висновків, викладених в постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Касаційного господарського суду від 11 серпня 2021 року у справі № 927/89/18, про те, що позивач в порушення пункту 1 глави 6 розділу Х Кодексу газорозподільних систем не забезпечив належний технічний стан комерційного ВОГ та його складових (зокрема засіб вимірювальної техніки); на лічильнику газу G-1600 Лг-К-200-1/30-0,63-1-Ех, заводський № 13355, 2013 року випуску наявні пошкодження у вигляді наскрізних отворів для гвинтів кріплення; наявні втручання в роботу відлікового пристрою, що підтверджується слідами від стороннього предмету на зубах двох зубчатих кіл. Відповідно до висновку № 12967/18-31 від 09 вересня 2020 року судової технічно-трасологічної експертизи лічильника G-1600 Лг-К-200-1/30-0,63-1-Ех, заводський № 13355, 2013 року випуску встановлено факт пошкодження та втручання в роботу зазначеного лічильника. Названі порушення доводять несанкціоноване втручання в роботу лічильника, факт викривлення даних обліку природного газу, від 18 листопада 2021 року у справі № 903/160/21, - про те, що сама можливість викривлення даних обліку газу, яка була для цього підготовлена або створена через несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу (ЗВТ) вже є порушенням, яке кваліфікується як несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу та відповідно є підставою для нарахування необлікованого спожитого газу. Неврахування вказаних правових висновків призвело до помилкового висновку судів попередніх інстанцій про задоволення первісного позову та відмову в задоволенні зустрічного позову. 
 
Касаційне провадження не підлягає відкриттю з таких підстав.
 
Відповідно до пункту 1 частини першої та абзацу 1 частини другої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу суд може визнати таку касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).
 
Судами встановлено, що 02 грудня 2020 року представниками АТ «ОГС «Львівгаз» в домоволодінні, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , у присутності споживача - ОСОБА_1 , було здійснено демонтаж ЗВТ марки Метрікс, типорозмір G-4, заводський № 1887736, рік випуску 1996, дата повірки 31 жовтня 2010 року, номер пломби ПГ6402, показник ПЛГ 36 841,68 куб. м, про що складено акт про розпломбування та демонтаж засобу вимірювальної техніки на повірку від 02 грудня 2020 року.
 
З акта про порушення від 02 грудня 2020 року № 009042 та протоколу щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу від 02 грудня 2020 року № 0006206 вбачається, що при повірці лічильника встановлено порушення Кодексу газорозподільної системи, а саме - «потертості нижньої частини заводської пломби».
 
Згідно з висновками акта експертизи ЗВТ та/або пломби від 10 грудня 2020 року № 968, складеного комісією АТ «ОГС «Львівгаз» виявлено втручання в роботу ЗВТ - пломба не пошкоджена, ремонтна 2010 року 1-й квартал, пошкоджено захисне покриття під кришкою облікового механізму, залишки бруду на захисному клапані кришки облікового механізму.
 
11 березня 2021 року АТ «ОГС «Львівгаз» надіслало ОСОБА_1 лист        № 790-Сл-2787-0321 з додатками (копія акта про порушення від 02 грудня 2020 року № 009042; акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості та повідомлення про припинення газопостачання), в якому зазначено, що 10 березня 2021 року відбулося засідання центральної комісії з розгляду актів про порушення відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем. За результатами засідання Комісією прийнято рішення про задоволення акта про порушення від 02 грудня 2020 року № 009042. ОСОБА_1 виставлено до оплати рахунок від 05 березня 2021 року № 61033981 на суму 14 276,61 грн. 
 
З акта-розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 10 лютого 2021 року вбачається, що підставою для проведення розрахунку є акт про порушення від 02 грудня 2020 року № 009042. У зв`язку з цим у ОСОБА_1 (№ особового рахунку НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) виникла заборгованість за період з 03 червня 2020 року по 02 грудня 2020 року, що становить 14 276,61 грн, обсяг донарахованого природного газу - 2 194,84 куб. м.
 
Згідно з витягом з протоколу від 10 лютого 2021 року № 10/02-Н засідання комісії з розгляду актів про порушення АТ «ОГС «Львівгаз» вирішено провести донарахування споживачу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) вартості спожитого природного газу за період з 03 червня 2020 року по 02 грудня 2020 року в обсязі 2 194,84 куб. м на суму 14 276,61 грн.
 
Пунктом 3 частини другої статті 13 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що споживач зобов`язаний, зокрема: не допускати несанкціонованого відбору природного газу.
 
Згідно з пунктом 1 глави 2 розділу ХІ  Кодексу газорозподільних систем до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать: 1) наявність несанкціонованого газопроводу; 2) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 3) несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу); 4) несанкціоноване підключення газових приладів на об`єкті споживача, який обліковується за нормами споживання; 5) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку); 6) використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу.
 
Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І  Кодексу газорозподільних систем несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу - втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.
 
У разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 19 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення (пункт 1 глави 3 розділу ХІ  Кодексу газорозподільних систем).
 
Відповідно до пункту 1 глави 5 розділу ХІ  Кодексу газорозподільних систем у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 20 до цього Кодексу.
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 03 листопада 2020 року у справі № 908/554/19 зазначив, що: положення наведеного пункту (пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем) прямо вказує на те, що несанкціонованим є втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу за наявності факту того, що витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), або інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу. При цьому, колегія суддів Верховного Суду, яка переглядала судові рішення у справі № 908/554/19, вказала також, що інше тлумачення цієї норми не відповідатиме змісту наведеного положення закону.
 
Розтлумачивши ці ж положення, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 31 липня 2019 року у справі № 904/4030/18 вказав, що несанкціонованим втручанням є не лише доведення факту несанкціонованого втручання в роботу комерційного вузла обліку газу шляхом пошкодження пломб, а й встановлення факту викривлення даних обліку природного газу (коли витрати природного газу комерційним вузлом обліку не обліковуються, обліковуються частково чи з порушенням). Вказане свідчить про те, що викривлення даних обліку природного газу є обов`язковим наслідком несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ/лічильника газу. Зазначене також підтверджується тим, що відповідно до положень глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем при задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості.
 
Подібні правові висновки викладено в постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Касаційного господарського суду від 31 липня 2019 року у справі № 904/4030/18, від 05 листопада 2019 року у справі № 922/137/19, від 28 грудня 2019 року у справі № 911/721/19, від 12 березня 2020 року у справі № 920/1217/16, від 26 червня 2020 року у справі № 911/720/19, від 08 вересня 2020 року у справі № 922/4351/19, від 03 листопада 2020 року у справі № 908/554/19, в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 11 жовтня 2021 року у справі № 646/6354/19.
 
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив з того, що під час судового розгляду не встановлено факту умисного пошкодження лічильника, а припущення АТ «ОГС «Львівгаз» про те, що виявлені пошкодження ЗВТ (пошкодження захисного покриття під кришкою облікового механізму, залишки бруду на захисному клапані кришки облікового механізму) дозволяють впливати на роботу його відлікового механізму не є беззаперечним доказом такого впливу з боку ОСОБА_2 .
 
Такі висновки судів попередніх інстанцій узгоджуються з вищенаведеними правовими висновками Верховного Суду.
 
Доводи касаційної скарги про неврахування судами попередніх інстанцій висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених в постановах від 11 серпня 2021 року у справі № 927/89/18, від 18 листопада 2021 року у справі № 903/160/21, не заслуговують на увагу, оскільки вони є висновками щодо оцінки обставин, встановлених у зазначених справах, які не є аналогічними обставинам, встановленим в цій справі. Посилаючись на ці висновки, заявник вважає, що суди неправильно встановили обставини в цій справі на підставі здійсненої ними оцінки доказів у їх сукупності і що Верховний Суд має їх переоцінити, при тому, що з підстав порушення судами норм процесуального права (пункт 4 частини другої статті 389, частина третя статті 411 ЦПК України) судові рішення не оскаржено.
 
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина перша статті 89 ЦПК України).
 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18) викладено правовий висновок про те, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77-80, 89, 367 ЦПК України. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів.
 
Викладені в наведених заявником постановах висновки Верховного Суду стосуються застосування норм права у правовідносинах, які хоча і є подібними за правовим регулюванням, однак були зроблені за інших фактичних обставин справи на підставі поданих сторонами та оцінених судами доказами, в залежності від яких (обставин і доказів) й були прийняті судові рішення. Тому відсутні підстави вважати, що апеляційний суд в цій справі застосував норми права без урахування висновків щодо їх застосування, викладених в постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Касаційного господарського суду від 11 серпня 2021 року у справі № 927/89/18, від 18 листопада 2021 року у справі № 903/160/21.
 
Із змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою, Верховний Суд вже викладав у своїх постановах висновки щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до таких висновків.
 
В постанові від 27 жовтня 2020 року у справі № 127/18513/18 (провадження           № 14-145цс20) Велика Палата Верховного Суду вказала, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), та принципом остаточності судових рішень res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.
 
Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є «судом фактів».
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (пункт 45 рішення Європейського суду з прав людини від 23 жовтня 1996 року у справі «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), пункти 37, 38 рішення Європейського суду з прав людини від 19 грудня 1997 року у справі «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).
 
Виходячи з викладеного, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
 
У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження у справі не підлягає окремому розгляду клопотання АТ «ОГС «Львівгаз» про поновлення строку на касаційне оскарження.
 
Керуючись пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» на рішення Радехівського районного суду Львівської області від 18 квітня 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду від 26 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» про визнання протиправним та скасування рішення та за зустрічним позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого об`єму природного газу.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:	В. А. Стрільчук   В. М. Ігнатенко	
 	 	
 	С. О. Карпенко