ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

17 січня 2023 року	  м. Одеса	Справа № 915/397/21	
Південно-західний  апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді: Ярош А.І.,
Суддів: Г.І. Діброви, Н.М. Принцевської

секретар судового засідання – Кияшко Р.О.
за участю представників:
від позивача: Важеніна С.А.
від відповідача: Кравець С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі 
апеляційну скаргу Фермерського господарства “ПАЛІДА”
на рішення Господарського суду Миколаївської області від 20 грудня 2021 року
у справі № 915/397/21          
за позовом: Фермерського господарства “ПАЛІДА”
до: Товариства з обмеженою відповідальністю “Техноторг”
про визнання недійсною третейської угоди

В С Т А Н О В И В:

У березні 2021 року Фермерське господарство “ПАЛІДА” (далі - ФГ “ПАЛІДА”) звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю “Техноторг” (далі - ТОВ “Техноторг”), в якій просило визнати недійсною третейську угоду, яка викладена у вигляді третейського застереження у пункті 8.1 договору купівлі-продажу № 41/3 860 від 20.04.2016.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначав про те, що вказаного договору купівлі-продажу № 41/3 860 від 20.04.2016 він не укладав, викладеного у ньому третейського застереження ніколи не узгоджував і взагалі дізнався про нього лише після ознайомлення з матеріалами третейської справи № 7/2020, яка розглядалася у Постійно діючому третейському суді при РТПП Миколаївської області, рішенням якого від 16.07.2020 було стягнуто з ФГ “ПАЛІДА” пеню, штраф, 3% річних, інфляційні втрати за неналежне виконання зобов`язань за вказаним неукладеним правочином. 
Позивач додатково пояснював, що у березні 2020 року між ним, як покупцем, та ТОВ “Техноторг”, як продавцем, дійсно був укладений договір купівлі-продажу культиватора (артикул КРН-5,6) у кількості 1 шт. вартістю 25000 грн, однак у спрощений спосіб, а саме, шляхом сплати ФГ “Паліда” платіжним дорученням № 410 від 14.02.2020 виставленого відповідачем рахунку №16337 від 13.02.2020 та подальшою передачею позивачу (артикул КРН-5,6), що підтверджується видатковою накладною №  1111 від 30.03.2020. Договору ж № 41/3 860 від 20.04.2016 між сторонами не укладалось, третейського застереження не узгоджувалось, а тому як сам правочин, так і підпис директора позивача на ньому є підробленими, що в силу норм Цивільного кодексу України (далі ЦК України) є підставою для визнання викладеної у цьому договорі третейської угоди недійсною.
Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 20.12.2021 у задоволенні позову відмовлено.
Рішення місцевого господарського суду обґрунтовано такими аргументами і обставинами: 
- наявні в матеріалах справи копії рахунку на оплату по замовленню №  16337 від 13.02.2020 та видаткової накладної № 1111 від 30.03.2020 містять посилання на договір № 41/3 860 від 20.04.2016.
- позивачем не заперечується, що оплата 25000 грн платіжним дорученням № 410 від 14.02.2020 відбулась саме на підставі виставленого рахунку № 16337 від 13.02.2020 та культиватор отримано саме по накладній №  1111 від 30.03.2020;
- позивачем не заперечується і факт наявності відбитків печатки ФГ “Паліда” на спірному договорі № 41/3 860 від 20.04.2016, а доказів втрати або іншого вибуття у 2016 році з відання юридичної особи її печатки матеріали цієї справи не містять;
- зважаючи на той факт, що позивач не довів фактів протиправності використання своєї печатки чи доказів її втрати, так само і не надав доказів звернення до правоохоронних органів у зв`язку з втратою чи викраденням печатки, відсутні підстави вважати, що печатка зазначеного товариства використовувалась проти його волі;
- враховуючи викладені вище обставини раціональним є висновок про те, що наразі відсутні правові підстави вважати, що ФГ “Паліда” не виявляло волі на укладення договору № 41/3 860 від 20.04.2016, в тому числі його умови щодо третейського застереження; 
- твердження позивача про відсутність в матеріалах справи оригіналу спірного договору та, відповідно, його неукладеності на цій підставі, до уваги прийняті бути не можуть, оскільки в ході розгляду даної справи було встановлено, що оригінал договору Відповідачем направлено до правоохоронних органів для проведення експертизи в ході досудового розслідування кримінального провадження № 12021153020000431 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 358 Кримінального кодексу України.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, ФГ “Паліда” звернулося до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник посилається на те, зазначення судом в оскаржуваному рішенні, що своїми діями позивач підтвердив існування договору №41/3 860 від 20.04.2016, є безпідставним, оскільки позивач, оплачуючи рахунок №16337 від 13.02.2020, у платіжному дорученні №410 від 14.02.2020 у призначенні платежу зазначив про оплату культиватора на підставі виставленого відповідачем рахунку, будь-які посилання на договір №41/3 860 від 20.04.2016 у призначенні платежу відсутні, а, відтак, позивач підтвердив лише найменування, кількість та ціну товару, які були узгоджені між сторонами у спрощений спосіб, та не підтверджував існування договору №41/3 860 від 20.04.2016.
При цьому скаржник зазначає, що посилання на договір №41/3 860 від 20.04.2016 у рахунку на оплату та видатковій накладній не може вважатись доказом існування цього договору, тим більше, що рахунок і видаткову накладну оформлював відповідач. 
Скаржник вважає, що суд першої інстанції прийняв рішення щодо дійсності оскаржуваної третейської угоди, навіть не дослідивши оригінал договору, в якому ця угода, начебто, була викладена, і це при тому, що позивачем заперечується існування оригіналу цього договору
За відсутності оригіналу спірного договору в матеріалах справи, на думку скаржника, відсутні й підстави розглядати питання ідентичності відбитку печатки ФГ «ПАЛІДА» на копії договору №41/3 860 від 20.04.2016, у зв`язку з чим висновок суду, що позивачем не заперечується факт наявності відбитків печатки ФГ «Паліда» на спірному договорі, не відповідає дійсності. Відбиток печатки, схожий на відбиток печатки позивача, не може бути єдиним доказом вчинення правочину, оскільки наразі чинним законодавством не встановлено будь-яких вимог до виготовлення печаток, а дублікат будь-якої печатки, зовні ідентичний наданому відбитку, може створити будь-яка особа, що знає ідентифікаційний номер підприємства;
Суд першої інстанції при винесенні рішення не застосував частини першу, третю статі 58-1 Господарського кодексу України, відповідно до яких використання суб`єктом господарювання печатки не є обов`язковим, а наявність або відсутність відбитка печатки суб`єкта господарювання на документі не створює юридичних наслідків.
Також, скаржник вказував на те, що посилання місцевого господарського суду на постанову Верховного Суду від 23.07.2019 у справі №918/780/18 є некоректним з огляду на різні фактичні обставини у справі №918/780/18 та у справі, що розглядається.
Належним доказом твердження позивача про непідписання спірного договору є висновок експерта, складений за результатом проведення почеркознавчої експертизи.
Одночасно із апеляційною скаргою скаржником заявлено клопотання:
- про призначення судової почеркознавчої експертизи, проведення якої позивач просив доручити Миколаївському відділенню Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз та на вирішення якої поставити наступне питання: «Чи виконано підпис від імені директора ФГ «ПАЛІДА» Колбешкіною Л.Д на договорі купівлі-продажу №41/3 860 від 20.04.2016, укладеного між ФГ «Паліда» та ТОВ «Техноторг», саме директором ФГ «ПАЛІДА» Колбешкіною Ларисою Дмитрівною, або іншою особою?»;
-про витребування у Відділення поліції №1 Миколаївського районного управління поліції ГУ НП Миколаївської області оригіналу договору купівлі-продажу №41/3 860 від 20.04.2016, який був поданий ТОВ «Техноторг» до відділу поліції № 1 Миколаївського районного управління поліції  ГУ НП Миколаївської області в рамках кримінального провадження 12021153020000431;
-про витребування у ТОВ «Техноторг» оригіналу договору купівлі-продажу №41/3 860 від 20.04.2016, укладеного між ФГ «Паліда» та ТОВ «Техноторг», для проведення вищезазначеної експертизи.
Клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи мотивоване тим, що договір №41/3 860 від 20.04.2016, так само як і відповідність підпису позивача на цьому документі, має суттєве значення для вирішення даної справи по суті, оскільки саме на підставі цього письмового доказу ТОВ «Техноторг» обґрунтовувало наявність начебто узгодженого позивачем пункту 8.1. договору, в якому передбачене третейське застереження. Відтак, наслідком питання вирішення справжності підпису директора на договорі є встановлення факту наявності узгоджених обома сторонами договору усіх його умов, у тому числі умови щодо третейського застереження.
На переконання скаржника, для з`ясування обставин, що матимуть значення для справи при її розгляді Південно-західним апеляційним господарським судом, а саме, для вирішення питання, чи дійсно договір №41/3 860 від 20.04.2016 підписаний саме директором ФГ «Паліда» Колбешкіною Л.Д. чи іншою особою необхідні:
1)спеціальні знання, без яких встановити відповідні обставини неможливо;
2)дослідження оригіналу договору №41/3 860 від 20.04.2016.
Щодо витребування оригіналу договору №41/3 860 від 20.04.2016 позивач зазначив, що оскільки договір ним не підписувався, то у нього відсутній оригінал цього документу. Відповідно до матеріалів даної справи оригінал договору №41/3 860 від 20.04.2016 ще 04.06.2021 був направлений до правоохоронних органів для проведення експертизи в ході досудового розслідування кримінального провадження. Враховуючи, що відповідно до пункту 1.13. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 №53/5, строк проведення експертизи встановлюється керівником експертної установи (або заступником керівника або керівником структурного підрозділу) і не повинен перевищувати 90 календарних днів, висновок експертизи вже повинен бути виготовлений та може знаходитись як в матеріалах кримінального провадження, так і у ТОВ «Техноторг».
22.02.2022 до Південно-західного апеляційного господарського суду від ТОВ «Техноторг» надійшов відзив на апеляційну скаргу та заперечення на клопотання ФГ «ПАЛІДА» про призначення експертизи та витребування доказу. 
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги відповідач зазначив, що твердження скаржника в апеляційній скарзі про те, що договір на придбання культиватора був укладений у спрощений спосіб шляхом сплати позивачем виставленого відповідачем рахунку, є необґрунтованими, оскільки правовідносини між сторонами виникли на підставі договору купівлі-продажу №41/3 860 від 20.04.2016, який був виконаний сторонами у повному обсязі, а саме: відповідно до умов договору ФГ «ПАЛІДА» зобов`язалося оплатити ТОВ «Техноторг» вартість товару (сівалки) у розмірі 25000 грн. у строк до 01.11.2016, однак покупець (ФГ «ПАЛІДА») здійснив таку оплату майже через 4 роки, що підтверджується платіжним дорученням №410 від 14.03.2020, в якому у призначенні платежу міститься посилання на рахунок №16337 від 13.02.2020, який, в свою чергу, має посилання на договір №41/3 860 від 20.04.2016. Згодом, 30.03.2020 відповідач здійснив поставку позивачу товару, що підтверджується видатковою накладною №1111 від 30.03.2020, в якій вказано, що дана видаткова накладна видана на підставі договору №41/3 860 від 20.04.2016;
При цьому відповідач вказував те, що питання витребування оригіналу договору №41/3 860 від 20.04.2016 та призначення судової почеркознавчої експертизи вже вирішувалось під час розгляду даної справи; судом першої інстанції досліджувалось питання щодо наявності відтиску печатки на належним чином завіреній копії спірного договору; позивач не надав суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність волевиявлення позивача при укладенні спірного договору, а також не доведено суду наявності інших дефектів елементів спірного договору: змісту, форми, суб`єктного складу. 
Заявлене скаржником клопотання про призначення експертизи та витребування доказу відповідач вважає необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки: дійсність третейської угоди, яка викладена у вигляді третейського застереження у пункті 8.1. договору купівлі-продажу №41/3 860 від 20.04.2016, підтверджується позивачем шляхом повного виконання договору; наявні у даній справі первинні документи надають можливість встановлення факту підпису на спірному договорі від імені директора позивача без проведення судової почеркознавчої експертизи; оригінал договору №41/3 860 від 20.04.2016 вже витребовувався ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 29.06.2021 у Відділення поліції №1 Миколаївського районного управління поліції ГУ НП Миколаївської області, але останнє повідомило суд про скерування оригіналу договору до Миколаївського відділення науково-дослідного інституту судових експертиз у зв`язку із виниклою під час досудового розслідування необхідністю проведення судової почеркознавчої експертизи; Постанова Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.09.2021, якою скасовано ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 20.07.2021 про призначення судової почеркознавчої експертизи та зупинення провадження у справі, не була оскаржена позивачем та набрала законної сили, а тому встановлені апеляційним судом обставини є обов`язковими при розгляді справи в суді першої інстанції.
Розглянувши заявлене скаржником клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи та витребування у Відділення поліції №1 Миколаївського районного управління поліції ГУ НП Миколаївської області і Товариства з обмеженою відповідальністю «Техноторг» оригіналу договору купівлі-продажу №41/3 860 від 20.04.2016 у справі №915/397/21, колегія суддів відмовила у їх задоволення з огляду на те, що клопотання про призначення у даній справі судової почеркознавчої експертизи вже розглядалося у даній справі, за результатом розгляду якого судом апеляційної інстанції було відмовлено у його задоволенні, та Господарським судом Миколаївської області на підставі наявних в матеріалах справи доказів розглянуто дану справу і ухвалено 20.12.2021 рішення, яке наразі є предметом апеляційного перегляду Південно-західним апеляційним господарським судом.
Щодо клопотання про витребування у відділенні поліції Миколаївського районного управління поліції ГУНП Миколаївської області  та у Миколаївського відділення науково-дослідного інституту судових експертиз оригіналу договору купівлі-продажу № 41/3 860 від 20.04.2016 колегія суддів зазначає, що також таке клопотання вже було предметом розгляду у цій справі, оригінал договору №41/3 860 від 20.04.2016 вже витребовувався Господарським судом Миколаївської області у Відділення поліції №1 Миколаївського районного управління поліції ГУ НП Миколаївської області, але останнє повідомило суд про скерування оригіналу договору до Миколаївського відділення науково-дослідного інституту судових експертиз у зв`язку із виниклою під час досудового розслідування необхідністю проведення судової почеркознавчої експертизи. 
Також колегією суддів відмовлено у задоволенні клопотання скаржника про витребування у відділенні поліції Миколаївського районного управління поліції ГУНП Миколаївської області  висновку судової експертизи, скаржник, звертаючись із даним клопотанням, має на меті добування додаткових доказів (висновку експерта та оригіналу договору), які не були предметом розгляду в суді першої інстанції, оскільки у задоволенні клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи було відмовлено, а оригінал договору перебував на дослідженні призначеної в межах досудового розслідування експертизи, тоді як суд апеляційної інстанції повинен здійснювати апеляційний перегляд справи у межах, визначених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України.
Суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у справі матеріали, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
В ході розгляду цієї справи судом попередньої інстанції встановлено, що 20.04.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Техноторг», як продавцем, та Фермерським господарством «Паліда», як покупцем, був укладений договір купівлі-продажу №41/3 860 (надалі - договір), відповідно до пункту 1.1. якого продавець зобов`язався передати у власність покупцю, а покупець, у порядку та на умовах, передбачених даним договором, зобов`язався прийняти й оплатити техніку, асортимент, кількість та комплектність якої визначається сторонами у специфікації.
У специфікації до договору сторони погодили поставку культиватора КРНВ-5,6 у кількості 1 шт. вартістю 25000 грн. (з ПДВ).
Відповідно до пункту 2.1 договору загальна вартість товару за договором становить 25000 грн., у тому числі ПДВ 4166,67 грн.
Покупець зобов`язався оплатити продавцю суму, зазначену в пункті 2.1 договору у наступному порядку: у сумі, що дорівнює 100% від загальної вартості товару згідно пункту 2.1 договору, – у строк до 01 листопада 2016 року (пункт 2.2 договору).
За змістом пункту 4.2. договору факт поставки продавцем товару покупцеві згідно з п.п. 3.1.2 цього договору сторони фіксують шляхом складання відповідного двостороннього акту приймання-передачі та/або видаткової накладної, у яких зазначають асортимент, комплектність, кількість та вартість товару, що передається покупцю.
Умовами пункту 8.1 договору визначено, що всі спори, протиріччя чи вимоги, що виникають із цього договору чи пов`язані з ним, в тому числі ті, що стосуються виконання, порушення, припинення чи недійсності, підлягають вирішенню у постійно діючому Третейському суді при Регіональній торгово-промисловій палаті Миколаївської області згідно з його Регламентом. Склад Третейського суду – 1 арбітр Андрєєва Олена Анатоліївна. Місце проведення засідання Третейського суду - м.Миколаїв, вул.Потьомкінська, №41.
13.02.2020 ТОВ «Техноторг» виставило ФГ «Паліда» рахунок на оплату по замовленню № 16337 на суму 250000 грн. з посиланням на договір №41/3 860 від 20.04.2016 (а.с. 26, т. 1).
14.02.2020 ФГ «Паліда» сплатило ТОВ «Техноторг» 25000 грн., про що свідчить платіжне доручення № 410 від 14.02.2020 (призначення платежу: «оплата за культиватор КРНВ-5,6 згідно рахунку № 16337 від 13.02.2020») (т. 1, а.с. 27).
30.03.2020 між сторонами складено та підписано видаткову накладну № 1111, в якій також міститься посилання на договір №41/3 860 від 20.04.2016 (т. 1, а.с. 28).
Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Регіональній торгово-промисловій палаті Миколаївської області від 16.07.2020р. у справі №7/2020 з фермерського господарства “Паліда” на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Техноторг” був стягнутий борг, який складається з 17683,02 грн. пені, 3750,75 грн. штрафу, 2249,75 грн. 3% річних та 7171,18 грн. інфляційних втрат, а також витрати, пов`язані із вирішенням спору третейським судом в сумі 1019,97 грн.
Південно-західним апеляційним господарським судом 29.10.2020 у справі №872/9/20 на виконання вказаного рішення третейського суду був виданий відповідний наказ.
Обґрунтовуючи підстави позову позивач про те, що вказаного договору купівлі-продажу № 41/3860 від 20.04.2016 він не укладав, викладеного у ньому третейського застереження ніколи не узгоджував і взагалі дізнався про нього лише після ознайомлення з матеріалами третейської справи № 7/2020, яка розглядалася у Постійно діючому третейському суді при РТПП Миколаївської області, рішенням якого від 16.07.2020 було стягнуто з ФГ “ПАЛІДА” пеню, штраф, 3% річних, інфляційні втрати за неналежне виконання зобов`язань за вказаним неукладеним правочином. 
З огляду на встановлені обставини, судова колегія зазначає наступне. Відповідно до частини 2 статті 1 Закону України "Про третейські суди" до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.
Частиною 1 статті 5 Закону України "Про третейські суди" передбачено, що юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.
У пункті 4 частини 1 статті 2 Закону України "Про третейські суди" визначено, що третейська угода - це угода сторін про передачу спору на вирішення третейським судом.
Відповідно до частин 1, 4 - 6 статті 12 Закону України "Про третейські суди" третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв`язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує. Третейська угода має містити відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, предмет спору, місце і дату укладання угоди. Посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору.
Звертаючись до місцевого господарського суду з позовом у даній справі Позивач вказував, що третейської угоди з відповідачем не укладав, адже договір, в якому міститься застереження про цю угоду, директор ФГ «Паліда» ніколи не підписувала, а про його існування позивачеві стало відомо лише після ознайомлення із третейською справою № 6/2020. 
          Але ж, у ході розгляду цієї справи судом попередньої інстанції було встановлено, що рахунок на оплату № 16337 від 13.02.2020 та видаткова накладна № 1111 від 30.03.2020 містять чітке посилання на договір № 41/3 860 від 20.04.2016, а позивачем не заперечується, що оплата 25 000 грн платіжним дорученням № 410 від 14.02.2020 відбулась саме на підставі виставленого рахунку № 16337 від 13.02.2020 і культиватор КРНВ-5,6 ним отримано саме по накладній № 1111 від 30.03.2020.
          Більше того, надані сторонами копії спірного правочину, специфікація до нього та видаткова накладна № 1111 від 30.03.2020 містять відтиск печатки товариства позивача, а доказів її втрати або іншого вибуття з відання юридичної особи ФГ «Паліда» суду не представлено. 
          За викладеного, колегія суддів не має жодних підстав для поставлення під сумнів висновку суду першої інстанції про те, що ФГ «Паліда» виявило свою волю до вчинення договору, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків, зокрема, і до вміщення у текст Договору умови, яка містить третейське застереження. 
          Отже,  колегія суддів вважає, що аргументи позивача щодо того, що саме відповідач визначив зміст рахунку на оплату № 16337 від 13.02.2020 та видаткової накладної № 1111 від 30.03.2020, а позивач, сплачуючи рахунок, підтвердив лише найменування, кількість та ціну товару, є необґрунтованими, адже ФГ «Паліда», сплативши виставлений рахунок та підписавши видаткову накладну, які містять відомості про певну господарську операцію, самостійно несе усі ризики настання наслідків, що обумовлені здійсненням такої операції.
          Неодноразові клопотання позивача про призначення судової почеркознавчої експертизи як в суді першої так і в суді апеляційної інстанції на предмет непідписання директором Колбешкіною Л.Д. спірних договорів, на думку судової колегії, є  непослідовними, оскільки, по-перше, зі змісту постанови відділення поліції №1 Миколаївського районного управління поліції ГУНП Миколаївської області від 04.06.2021 р. вбачається, що директор Колбешкіна Л.Д., яка в ході досудового розслідування, маючи статус свідка, відмовилась від надання будь-яких показань (т.1 а.с.146), а по-друге, з вищезазначеної постанови відділення поліції №1 Миколаївського районного управління поліції ГУНП Миколаївської області вбачається, що відповідне кримінальне провадження було відкрито ще 07.05.2021року, однак як пояснив представник позивача під час судового засідання в суді апеляційної інстанції, директор Колбешкіна Л.Д. взагалі не надавала будь - які зразки підпису для проведення відповідної судової експертизи з метою встановлення факту підписання чи непідписання нею спірних договорів, для подальшого вирішення питання щодо їх дійсності, що свідчить про неможливість проведення відповідної судової експертизи.
Також, колегія суддів звертає увагу на те, що позивач, посилаючись на непідписання спірного правочину директором Колбешкіною Л.Д., просив суд визнати недійсним лише один пункт цього Договору (пункту 8.1.), але вимог про визнання недійсним Договору в цілому не заявляв.
Зазначені обставини свідчать також про необгрунтованість, безпідставність та нелогічність заявлених представником позивача клопотань про призначення експертизи та витребування доказу, що, відповідно, свідчить про відсутність доказів не підписання спірного договору директором Колбешкіною Л.Д., у результаті чого суд першої інстанції й відмовив у задоволенні позову.
          Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у даному випадку відбулося волевиявлення ФГ «Паліда» на укладення Договору, тоді як незгода останнього з одним із пунктів цього правочину, який містить третейське застереження, не є обставиною для визнання його недійсним з підстав, передбачених ЦК України. 
          Доводи апеляційної скарги вказаних висновків місцевого суду  не спростовують з огляду на таке.
Частиною 6 статті 91 ГПК України дійсно передбачено, що якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. 
          Проте, скаржником належно не обґрунтовано, яким саме чином приписи наведеної норми ГПК України господарським судом першої інстанції було порушено. Так, з оскаржуваного судового рішення вбачається, що судом першої інстанції було достеменно установлено, що оригінал Договору відповідачем направлено до правоохоронних органів в ході досудового розслідування кримінального провадження №  12021153020000431 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 358 Кримінального кодексу України. 
Матеріали цієї справи також підтверджують, що оригінал спірного договору купівлі-продажу №41/3 860 від 20.04.2016р. та оригінал специфікації до договору купівлі-продажу №41/3 860 від 20.04.2016р. були передані товариством “Техноторг” дізнавачу СД відділення поліції №1 Миколаївського районного управління поліції ГУ НП Миколаївської області.
Ухвалою суду від 29.06.2021 витребувано у відділення поліції № 1 Миколаївського районного управління поліції ГУ НП Миколаївської області оригінал договору купівлі-продажу № 41/3 860 від 20.04.2016р., який був подано ТОВ “Техноторг” на запит в рамках кримінального провадження 12021153020000431.
12.07.2021 від відділення поліції до суду надійшов лист-відповідь на ухвалу суду від 29.06.2021, в якому повідомлено про скерування оригіналу витребовуваного договору до Миколаївського відділення науково-дослідного інституту судових експертиз у зв`язку з виниклою під час досудового розслідування необхідністю проведення судової почеркознавчої експертизи.
          Таким чином, в рамках розгляду цієї справи місцевим господарським судом вчинено усі дії, що передбачені згаданою нормою ГПК України. 
З огляду на викладене твердження скаржника про порушення судом першої інстанції приписів частини 6 статті 91 ГПК України є безпідставними.
          Також колегією суддів відхиляються й аргументи скаржника про неврахування судом першої інстанції висновків Верховного Суду щодо застосування положень статей 42, 43, 74, 81 ГПК України, які наведено у постанові від 17.07.2018 у справі №      915/1145/17, оскільки фактичні обставини у вказаній справі та справі, що переглядається істотно відрізняються, правовідносини у них не є подібними, а тому вказана постанова не може бути покладена в основу касаційного провадження у даній справі з підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України.   
          Доводи ж скаржника про неправильне застосування місцевим судом приписів статті 58-1 ГК України , відповідно до яких використання суб`єктом господарювання печатки не є обов`язковим, а наявність або відсутність відбитка печатки суб`єкта господарювання на документі не створює юридичних наслідків, є безпідставними , адже висновки суду у цій частині стосуються можливості ідентифікації товариства Позивача, як особи, що брала участь у здійсненні відповідних правовідносин, в той час як висновків про те, що наявність відтиску печатки підприємства на правочині сама по собі створює для нього обумовлені таким правочином юридичні наслідки оскаржувані судові рішення не містять. 
          Наведена правова позиція Викладена у постанові Верховного Суду від 06.09.2022р. по справі № 915\398\21.
Порушення судом першої інстанції норм процесуального права при вирішенні даного спору по суті, судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому доводи скаржника в цій частині не приймаються до уваги.
Принцип змагальності (ст. 13 ГПК України) та принцип рівності сторін (ст. 7 ГПК України), які тісно пов`язані між собою, є основоположними компонентами концепції "справедливого судового розгляду" у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції. Вони вимагають "справедливого балансу" між сторонами: кожній стороні має бути надана розумна можливість представити свою справу за таких умов, що не ставлять її чи його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною.
Місцевим господарським судом при прийнятті рішення було дотримано вказаних принципів та забезпечено сторонам справедливий судовий розгляд, взято до уваги інтереси учасників справи та почуто їх, що відповідає вимогам ГПК України та п. 1 ст. 6 Конвенції.
Згідно зі статтею 17 Закону України “Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини” суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент (рішення у справі "Серявін та інші проти України", пункт 58). 
Тому інші доводи скаржника, що викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вони висновків суду не спростовують та з урахуванням всіх обставин даної справи, встановлених судом, не впливають на правильність вирішення спору по суті та остаточний висновок.
З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин даної справи, колегія суддів вважає доводи викладені скаржником в апеляційній скарзі необґрунтованими, оскільки вони спростовуються зібраними по справі доказами та не відповідають вимогам закону, що регулює спірні правовідносини. За таких обставин колегія суддів не знаходить законних підстав для повного чи часткового задоволення вимог апеляційної скарги.  
Враховуючи вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було повно та всебічно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, надано їм належну правову оцінку та винесено рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, що дає підстави для залишення його без змін.
З огляду на те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає то в порядку  ст. 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору за подання та розгляд апеляційної скарги в сумі 3405 грн. покладаються на скаржника.

               Керуючись статтями 253, 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства “ПАЛІДА” залишити без задоволення.
Рішення господарського суду Миколаївської області від 20 грудня 2021 року у справі              № 915/397/21 залишити без змін. 
Постанова відповідно до вимог ст. 284 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст.ст.287-288 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено 25.01.2023р.

Головуючий суддя                                                      А.І.   Ярош

Судді                                                                              Г.І. Діброва

                                                                                                   Н.М. Принцевська