Номер провадження: 22-ц/813/4036/23 
Справа № 522/5836/22
Головуючий у першій інстанції Федчишена Т. Ю.
Доповідач Чорна Т. Г.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2023 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого (суддя-доповідач) Чорної Т.Г.,
суддів: Орловської Н.В.,
Пузанової Л.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,від імені якої діє ОСОБА_2 , на рішення Приморського районного суду міста Одеси від 08 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину, 
встановив:
У травні 2022 року ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на доньку.
Позов обґрунтований тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 06.07.1993 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано, від шлюбу мають троє дітей, які проживають разом з матір`ю. 
Донька ОСОБА_4 , 2001 року народження, з 2019 року є студенткою Одеського національного медичного університету, денної форми навчання. Навчання здійснюється на контрактній основі та передбачає понесення витрат за навчання батьками.
Позивач зазначає, що на навчання доньки вже сплачено кошти в сумі 97 480 грн, загальна сума за усі роки навчання складає 168 240 грн, а тому вважає, що половина від цієї суми повинна бути сплачена відповідачем. Посилається на те, що мати самостійно сплачує кошти за навчання доньки, а відповідач ухиляється від свого обов`язку. 
Зазначає, що на підставі постанови Одеського апеляційного суду від 23.11.2021 у справі № 522/13116/20 змінено розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на повнолітню доньку, що продовжує навчання, та стягуються з відповідача аліменти у розмірі 1 700 грн щомісячно, до досягнення ОСОБА_5 23-х років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте вказує, що такого розміру недостатньо для одночасного утримання доньки та оплати її навчання.
Посилаючись на зазначене, позивач просить з підстав, передбачених ст. 185 СК України, стягнути з відповідача на користь позивачки половину вартості додаткових витрат у зв`язку з навчанням доньки у розмірі 84 120 гривень.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 08 серпня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, не прийняв до уваги зазначені в позові обставини щодо витрат на навчання доньки та положення статей 185,198, 199 СК України. З посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, постановити нове судове рішення про задоволення заявлених вимог з підстав заявлених в позові.
У письмовому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 доводи апеляційної скарги не визнає.
Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав. 
Судом встановлено, що сторони у справі є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
З 2019 року ОСОБА_5 навчається в Одеському національному медичному університеті на денній формі навчання стоматологічного факультету.
Згідно з п. 6 Договору № 562 про надання освітніх послуг, укладеним між Одеським національним медичним університетом та ОСОБА_5 , вартість навчання 1 курс 2019-2020 навчальний рік становить 31 310 грн, 2 курс 2020-2021 навчальний рік - 32 290 грн, 3 курс 2021-2022 навчальний рік - 33 880 грн, 4 курс 2022-2023 навчальний рік - 34 060 грн, 5 курс 2023-2024 начальний рік - 36 700 грн, а всього 168 240 грн.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 05.02.2020 у справі № 522/14585/19 стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_5 у розмірі 5 000 гривень, щомісячно, починаючи з 27.08.2019 і до закінчення навчання.
Постановою Одеського апеляційного суду від 12.06.2020 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05 лютого 2020 року змінено в частині розміру суми аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_5 , яка продовжує навчання, з 5 000 грн до 7 500 грн.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 03.03.2021 змінено розмір аліментів, встановлений постановою Одеського апеляційного суду від 12 червня 2020 року у справі № 522/14585/19, що підлягають стягненню, з 7 500 гривень щомісячно на 1/5 частку від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_3 , до досягнення ОСОБА_6 23-х років, а саме до 03.04.2024 року.
Постановою Одеського апеляційного суду від 23.11.2021 року змінено рішення Приморського районного суду м. Одеси від 03 березня 2021 року та викладено його резолютивну частину в наступній редакції: «Змінити розмір аліментів, встановлений постановою Одеського апеляційного суду від 12 червня 2020 року у справі № 522/14585/19, за якою з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, ОСОБА_5 , а саме: змінити розмір аліментів, що підлягає стягненню, з 7 500 гривень щомісячно, на 1 700 гривень щомісячно, до досягнення ОСОБА_5 23-х років, а саме до 03.04.2024.
Звертаючись до суду з даним позовом, позивач, посилаючись на норми ст. 185 СК України, вказувала, що витрати на навчання доньки є додатковими витратами, а тому відповідач зобов`язаний брати участь у таких витратах.
Участь батьків у додаткових витратах на дитину врегульовано статтею 185 СК України, згідно з якою той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до якого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.
Так, на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (ст. 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.
Також, до подібного правового висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 29.03.2018 у справі № 642/36/16-ц, в якій зазначено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина визначений главою 16 СК України, яка передбачає стягнення аліментів на період навчання і не передбачає стягнення додаткових витрат.
Статтею 201 СК України визначено застосування норм цього Кодексу до відносин щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина. Згідно вказаної норми до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.
Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила ст. 185 СК України щодо обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дитину, викликаних особливими обставинами не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються ст. 199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання).
Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 25 лютого 2020 року у справі № 512/4397/17.
Також, Верховний Суд у своїй постанові від 26.08.2020 у справі № 336/1488/19 зауважив, що навчання особи з метою здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини, адже такі витрати не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами.
З матеріалів справи слідує, що на підставі судового рішення з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання до 03.04.2024.
Згідно зі статтею 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.
Вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину, передбачені статтею 185 СК України, можуть бути пред`явлені лише до досягнення дитиною повноліття, та не поширюються на правовідносини, які виникають між батьками та повнолітньою дитиною, яка продовжує навчання.
Такий висновок міститься у судовому рішенні Верховного Суду від 21.03.2018 у справі № 478/2108/16-ц.
Враховуючи предмет та підстави заявленого позову, зважаючи на те, що у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову.
Отже суд дослідив всі докази, надані сторонами та доводи зазначені сторонами на підтвердження своїх вимог та заперечень. 
Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на належних доказах та нормах матеріального та процесуального права і як такі, що висновків суду не спростовують, підлягають відхиленню.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування відсутні.
На підставі викладеного, керуючись статтями 367, 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Приморського районного суду міста Одеси від 08 серпня 2022 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Т.Г. Чорна

Судді Н.В. Орловська

Л.В. Пузанова