ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2023 року	Львів	Справа № 380/11956/21 пров. № А/857/18404/22	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого-судді -                                            Мікули О. І.,
суддів          -                                                    Курильця А. Р., Кушнерика М. П., 
 
розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2022 року щодо видачі дублікату виконавчого листа у справі №380/11956/21 за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

суддя в 1-й інстанції – Костецький Н. В.,
час ухвалення судового рішення – 07.12.2022 року, 
місце ухвалення рішення – м.Львів,
дата складання повного тексту рішення – не зазначено,

                                                           в с т а н о в и в:

Позивач- Головне управління ДПС у Львівській області звернулось у суд з позовом до відповідача- ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача до бюджету податковий борг у сумі 203989,29 грн.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2021 року позов задоволено.
30 листопада 2022 року представник Головного управління ДПС у Львівській області звернувся у Львівський окружний адміністративний суд із заявою про видачу дубліката виконавчого документу у зв`язку із його втратою.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2022 року у задоволенні заяви Головного управління ДПС у Львівській області про видачу дублікату виконавчого листа у справі №380/11956/21 відмовлено.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, Головне управління ДПС у Львівській області оскаржило її в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана ухвала прийнята з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню, покликаючись на те, що виконавчий лист отримано та зареєстровано у канцелярії Головного управління ДПС у Львівській області вх.№23427/5 від 31 грудня 2021 року, однак діловодною службою такий лист було втрачено. Зазначає, що судом першої інстанції неправильно встановлено дату отримання виконавчого листа, оскільки такий отриманий не 04 січня 2022 року, а 31 грудня 2021 року, що підтверджується копією виконавчого листа, долученого до матеріалів справи. При цьому, звертає увагу, що втрата виконавчого листа унеможливлює виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2021 року у справі №380/11956/21 про стягнення податкового боргу в сумі 203989,29 грн. Просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нове судове рішення, яким заяву про видачу дублікату виконавчого листа задовольнити.
Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на ухвалу суду першої інстанції, прийняту в порядку письмового провадження без повідомлення сторін, клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом осіб сторони не заявляли, тому суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами на підставі ст.312 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу – без змін з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2021 року у справі №380/11956/21 позов Головного управління ДПС у Львівській області задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 податковий борг у сумі 203989,29 грн.
23 грудня 2021 року Львівським окружним адміністративним судом на виконання вказаного судового рішення видано виконавчий лист, в якому зазначено строк пред`явлення виконавчого документа до виконання - 25 лютого 2022 року.
Цей виконавчий лист зареєстровано у канцелярії Головного управління ДПС у Львівській області вх.№23427/5 від 31 грудня 2021 року (а.с.69).
30 листопада 2022 року представник Головного управління ДПС у Львівській області звернувся в суд із заявою про видачу дублікату виконавчого листа, покликаючись на те, що виконавчий лист Львівського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2021 року у справі №380/11956/21 було втрачено.
Відмовляючи у задоволені заяви про видачу дубліката виконавчого листа, суд першої інстанції виходив з того, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання закінчився, а тому підстави для видачі дубліката виконавчого листа відсутні.
Даючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Згідно зі ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до ст.373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII передбачає, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
За змістом ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Згідно з ч.4 ст.12 цього Закону строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.
За змістом ч.6 ст.12 згаданого вище Закону стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Відповідно до ч.1 ст.376 КАС України стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
Згідно з пп.18.4 п.18 Розділу VII Перехідних положень КАС України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Вказана норма регулює порядок видачі дубліката виконавчого листа, виданого на виконання судового рішення в адміністративній справі, у разі втрати стягувачем його оригіналу, незалежно від причин такої втрати. Вказана стаття спрямована на забезпечення виконання судового рішення, незважаючи на можливу втрату виконавчого документа. При цьому, причини втрати для вирішення цього питання не мають значення - оригінал може бути загублено, викрадено, знищено чи втрачено з інших причин. 
Аналогічна правова позиція була наведена Верховним Судом у постанові від 24 грудня 2020 року у справі № 820/1053/16.
При цьому, необхідною умовою для видачі дубліката виконавчого листа є доведення стороною (або державним виконавцем) факту втрати оригіналу такого виконавчого листа.
Підставою для видачі дубліката виконавчого листа є втрата його оригіналу, а підставою поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання є визнані судом поважні причини такого пропуску.
Вирішуючи питання визнання поважними причин пропуску строку, суд повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. В розумінні наведеної норми, поважними визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.
Аналогічна правова позиція була наведена Верховним Судом у постанові від 09 липня 2020 року у справі № 2а-8535/10/2670.
Отже, підставою для видачі дубліката виконавчого листа є втрата його оригіналу, а підставою поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання є визнані судом поважні причини такого пропуску. Необхідною умовою для видачі дубліката виконавчого листа є доведення стороною (або державним виконавцем) факту втрати оригіналу такого виконавчого документа.
Як було зазначено вище, строк пред`явлення до виконання виконавчого листа у цій справі відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII три місяці.
Зі змісту виконавчого листа вбачається, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі №380/11956/21 закінчився 25 лютого 2022 року.
При цьому, із заявою про видачу дублікату виконавчого листа вказуючи, що виконавчий лист втрачено, ГУ ДПС у Львівській області звернулось в суд 30 листопада 2022 року, тобто після закінчення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Колегія суддів не заперечує того факту, що позивач має право на звернення для отримання дублікату виконавчого листа, однак у даному випадку умовою видачі дубліката виконавчого листа згідно з підпунктом 18.4 пункту 18 Перехідних положень КАС України є звернення із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Разом з тим, із заявою про поновлення пропущеного строку для звернення на отримання дублікату виконавчого листа позивач не звертався, а тому враховуючи, що строк пред`явлення виконавчого документу до виконання, як один з обов`язкових складових елементів для видачі дубліката виконавчого документа, закінчився, і податковий орган не порушує питання про поновлення строку, підстави для задоволення заяви Головного управління ДПС у Львівській області про видачу дубліката виконавчого листа для пред`явлення виконавчого листа до виконання відсутні. 
Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки строк пред`явлення цього виконавчого листа до виконання закінчився, тому підстави для видачі дубліката виконавчого листа №380/11956/21, виданого 23 грудня 2021 року Львівським окружним адміністративним судом, відсутні. 
Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги позивача не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Крім того, колегія суддів зазначає, що інші зазначені в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.
З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні заяви про видачу дублікату виконавчого листа, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.
Керуючись ст.242, 243, 246, 250, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-
                                                      п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2022 року щодо розгляду заяви про видачу дублікату виконавчого листа у справі №380/11956/21 – без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя	 	О. І. Мікула 	
судді	 	А. Р. Курилець 	
 	 	М. П. Кушнерик  	
Повне судове рішення складено 13 березня 2023 року.