Постанова                                           
Іменем України
11 січня 2023 року
м. Київ
справа № 336/9826/21
провадження № 61-10611св22
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Фаловської І. М.,
суддів: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Сердюка В. В., Стрільчука В. А.,
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач - товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо»,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Запорізького апеляційного суду від 27 жовтня 2022 року в складі колегії суддів: Подліянової Г. С., 
Гончар М. С., Дашковської А. В.,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» (далі - ТДВ «СК «Кредо») про стягнення суми страхового відшкодування.
Позовна заява мотивована тим, що 22 серпня 2016 року ОСОБА_2 
і ТДВ «СК «Кредо» уклали договір (поліс) добровільного страхування від нещасних випадків. 22 червня 2021 ОСОБА_2 звертався до комунального некомерційного підприємства «Народицька лікарня» зі скаргами на болі 
в грудній клітці. Після огляду та консультації лікаря ОСОБА_2 знаходився на амбулаторному лікуванні з 22 червня 2021 року до 29 червня 2021 року. 
ОСОБА_2 20 липня 2021 року звернувся до ТДВ «СК «Кредо» із заявою про настання страхової події та виплату страхового відшкодування, проте 
у задоволенні вказаної заяви відмовлено. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 
19 листопада 2021 року уклали договір про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого останній набув право вимоги до відповідача за вказаним договором добровільного страхування. Позивач вважав, що відмова відповідача у виплаті страхового відшкодування є безпідставною та незаконною. 
На підставі вищевикладеного ОСОБА_1 просив стягнути 
з ТДВ «СК «Кредо» суму страхового відшкодування у розмірі 11 234,46 грн, яка складається із загальної заборгованості - 10 500 грн, інфляційних 
втрат - 104,75 грн та штрафних санкцій - 629,71 грн.
Короткий зміст судових рішень судів першої й апеляційної інстанцій 
і мотиви їх ухвалення 
Рішенням Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 24 серпня 2022 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ТДВ «СК «Кредо» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування у розмірі 10 500 грн.
Стягнуто з ТДВ «СК «Кредо» на користь держави судовий збір у розмірі 
908 грн.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що вимоги позивача про стягнення страхового відшкодування у розмірі 10 500 грн є такими, що підлягають задоволенню, виходячи з фактичних обставин справи та 
Закону України «Про страхування». Розрахунок суми страхового відшкодування судом перевірено та встановлено, що він здійснений відповідно до таблиці № 1 «Ушкодження здоров`я внаслідок нещасного випадку та розмір страхових виплат по страховим випадкам», враховуючи діагноз ОСОБА_2 . Позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат 
у розмірі 104,75 грн та штрафних санкцій - 629,71 грн є необґрунтованими, оскільки позивач не навів розрахунку та вказав період таких 
нарахувань. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Постановою Запорізького апеляційного суду від 27 жовтня 2022 року апеляційну скаргу ТДВ «СК «Кредо» задоволено.
Рішення Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 27 серпня 
2021 року скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.
Стягнуто з ТДВ «СК «Кредо» на користь ОСОБА_1 судові витрати 
у вигляді сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1 488,60 грн.
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що договір (поліс) добровільного страхування від нещасних випадків від 22 серпня 2016 року передбачає зобов`язання, які нерозривно пов`язані із застрахованою особою, а саме виплатою страхового відшкодування за ушкодження її здоров`я внаслідок нещасного випадку. Вигодонабувачем зазначено 
саме застраховану особу - ОСОБА_2 . Договір (поліс) добровільного страхування від нещасних випадків від 22 серпня 2016 року не передбачає можливість заміни кредитора. Оскільки ОСОБА_1 не набув від ОСОБА_2 права вимоги щодо стягнення суми страхового відшкодування, то суд першої інстанції дійшов помилково висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову. Право ОСОБА_1 на виплату страхового відшкодування не порушено, тому у задоволенні позову останнього необхідно відмовити.
Задовольнивши апеляційну скаргу, скасувавши рішення суду першої інстанції та відмовивши у задоволенні позову, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ТДВ «СК «Кредо» судових витрат - судового збору у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 1 488,60 грн.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі позивач, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить суд касаційної інстанції змінити постанову Запорізького апеляційного суду від 27 жовтня 2022 року в частині стягнення судового збору та компенсувати сплачений ТОВ «СК «Кредо» судовий збір 
у розмірі 1 488,60 грн за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
В іншій частині постанова апеляційного суду не оскаржується, тому відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України не є предметом касаційного перегляду.
У касаційній скарзі як на підставу оскарження постанови суду апеляційної інстанції  ОСОБА_1 посилається на пункт 1 частини другої 
статті 389 ЦПК України. Вважає, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові не врахував висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, які викладених у постановах Верховного Суду України 
від 01 березня 2017 року у справі № 6-152цс17, від 16 серпня 2017 року 
у справі № 6-1065цс17.
Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд дійшов помилкового висновку щодо наявності правових підстав для стягнення на користь відповідач з позивача суми сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги, оскільки останній звільнений від його сплати як особа, що віднесена до другої категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи. Отже, сплачений в суді апеляційної інстанції ТОВ «СК «Кредо» судовий збір підлягає компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Доводи інших учасників справи
Інший учасник справи відзиву на касаційну скаргу не направив.
Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 07 листопада 2022 року відкрито касаційне провадження та витребувано справу із суду першої інстанції.
25 листопада 2022 року справа надійшла до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 27 грудня 2022 року справу призначено до судового розгляду.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Суди встановили, що 22 серпня 2016 року ОСОБА_2 і ТДВ «СК «Кредо» уклали договір (поліс) добровільного страхування від нещасних випадків, страхова сума склала 50 000 грн.
Відповідно до довідки комунального некомерційного підприємства «Народицька лікарня» від 23 липня 2021 року ОСОБА_2 22 червня 
2021 року звернувся до вказаного підприємства зі скаргами на болі 
в грудній клітці. Після огляду та консультації лікаря ОСОБА_2 знаходився на амбулаторному лікуванні з 22 червня 2021 року до 29 червня 2021 року.
ОСОБА_2 20 липня 2021 року звернувся до ТДВ «СК «Кредо» із заявою про настання страхової події за договором страхування від 22 серпня 2016 року.
ТДВ «СК «Кредо» 28 серпня 2021 року відмовило ОСОБА_2 у виплаті страхового відшкодування з тих підстав, що страхувальником (застрахованою особою) не надані відповідні документи, зазначені 
у пунктах 3.3 та 1.3.1 умов страхування, а також, що ця подія не може бути кваліфікована як страхова подія, з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити страхову виплату. 
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 19 листопада 2021 року уклали договір про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого останній набув право вимоги за договором (полісом) добровільного страхування від нещасних випадків від 22 серпня 2016 року.
Встановлено, що ТДВ «СК «Кредо» сплатило судовий збір у зв`язку 
з переглядом справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 1 488,60 грн.
Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження 
в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
Так, частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Згідно з частинами першою та другою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог 
і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково, враховуючи наступне.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, зокрема стягнення судового збору, сплаченого відповідачем за подання апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції неправильно застосував положення 
статті 141 ЦПК України, з огляду на наступне.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з частиною шостою статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Спеціальним законом, який визначає правові засади справляння 
судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, 
є Закон України «Про судовий збір».
Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 09 червня 2021 року у справі № 229/4838/17-ц.
Відповідно до пункту 10 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - громадяни, віднесені 
до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Отже, громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи звільняються від сплати судового збору, якщо вони є позивачами у справі, тобто звернулися з позовом до суду за захистом свого порушеного права або інтересу.
Зазначений висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі № 404/4822/15-ц.
Встановлено, що ТДВ «СК «Кредо» сплатило судовий збір у зв`язку 
з переглядом справи в суді апеляційної інстанції (за подання апеляційної скарги) у розмірі 1 488,60 грн.
Згідно з частиною третьою статті 65 Закону України «Про статус 
і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» 
є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.
Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 (копія якого додана до позовної заяви та знаходиться у матеріалах справи) ОСОБА_1 є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи та віднесений до 2 категорії, тому звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 10 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».
Оскільки ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, то витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 488,60 грн за подання апеляційної скарги не підлягають стягненню з нього на користь ТДВ «СК «Кредо», а їх слід компенсувати останньому за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до статті 412 ЦПК України суд скасовує судове рішення 
повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини. 
За таких обставин, постанову апеляційного суду необхідно скасувати 
в частині розподілу судових витрат, ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким компенсувати відповідачу сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1 488,60 грн за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Керуючись статтями 400, 402, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд 
у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову Запорізького апеляційного суду від 27 жовтня 2022 року скасувати в частині розподілу судових витрат, ухвалити в цій частині нове судове рішення.
Компенсувати товариству з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1 488 (одна тисяча чотириста вісімдесят вісім) гривень 60 копійок за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                  І. М. Фаловська
Судді:                                                                                               В. М. Ігнатенко
                                                                                                            С. О. Карпенко
                                                                                                            В. В. Сердюк
                                                                                                            В. А. Стрільчук