ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/16826/20                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Пащенко К.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  30 січня 2023 року                                                                                            м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
          Головуючого судді:                                                       Чаку Є.В., 
          суддів:                                                                                     Єгорової Н.М., Коротких А.Ю.
          розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 липня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України у місті Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:
           ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції України у місті Києві, у якому просив:
          - визнати протиправними дії відповідача щодо ненадання обґрунтованої відповіді на звернення позивача по «Спецлінії 102» 20.03.2020 до Головного управління Національної поліції у місті Києві про протиправну бездіяльність працівників поліції у встановлений законом строк;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції у місті Києві розглянути звернення позивача по «Спецлінії 102» 20.03.2020 до Головного управління Національної поліції у місті Києві про протиправну бездіяльність працівників поліції та надати обґрунтовану відповідь.
          Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 липня 2022 року позов задоволено.
          Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. В обгрунтування скарги апелянт зазначив, що позивач звернувся  з повідомленням на «Спіцлінію 102»  про вчинення адміністративного правопорушення, а саме: «На тротуарі стихійна торгівля. Заявник  обурений».  Проте, суд першої інстанції протиправно змінив зміст повідомлення та зазначив, що позивач звернувся зі скаргою на бездіяльність працівників поліції з приводу вжиття заходів щодо осіб, які ведуть стихійну торгівлю продуктами харчування». Апелянт вважає, що судом надана неякісна оцінка доказів наявних у матеріалах справи. 
          Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив, що не перешкоджає її розгляду по суті.
Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного (в порядку письмового) позовного провадження, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно ч.2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
          Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів дійшла наступних висновків.          
          З матеріалів справи вбачається, що 20.03.2020 об 11:02 год. позивач звернувся з повідомленням до служби « 102» про порушення правил торгівлі за адресою:м.Київ, пр.Мінський,4.
Вказане повідомлення зафіксовано як подію « 102» №  52236873 та зареєстровано ЄО  №  15861 від 20.03.2020 як «інші адміністративні правопорушення».
Вважаючи, що відповідачем не надано відповіді на звернення в порядку Закону України «Про звернення громадян», позивач звернувся до суду з даним позовом.
          Задовольняючи позов суд першої інстанції зазначив, що позивач звернувся 20.03.2020 телефоном до підрозділу « 102» зі скаргою на бездіяльність працівників поліції та з вимогою вжиття заходів щодо осіб, що ведуть стихійну торгівлю продуктами харчування на тротуарі. На переконання суду звернення позивача містило одночасно скаргу на дії органу поліції та повідомлення про вчинення певними особами адміністративного правопорушення, що відображено у рапорті. Суд першої інстанції зазначив, що Оболонським УП ГУ НП у м.  Києві здійснено перевірку обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, однак не здійснено розгляд заяви позивача у спосіб, визначений Законом України «Про звернення громадян» та Порядком №  100, щодо питання бездіяльності працівників поліції у зв`язку з чим не складено та не правлено позивачу за наслідками розгляду скарги письмової відповіді.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає     Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII     (далі - Закон № 580-VIII).
          Пунктом 5 частини 1 статті 23 Закону № 580-VIII  передбачено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події.
          Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 16.02.2018 №111, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.03.2018 за №371/31823 затверджено Інструкцію з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України (далі -     Інструкція №111), яка встановлює порядок реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події (далі - правопорушення або події), а також оперативного інформування в центральному органі управління поліції, міжрегіональних територіальних органах Національної поліції України, територіальних органах поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, областях, м. Києві (далі - ГУНП), їх територіальних (відокремлених) підрозділах (далі - ТВП).
          Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 08.02.2019 №100, зареєстрованого в Міністерстві внутрішніх справ України 05.03.2019 за №223/33194 затверджено Порядок ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події (далі - Порядок №100), який регулює ведення в центральному органі управління поліцією, міжрегіональних територіальних органах поліції та їх територіальних (відокремлених) підрозділах, головних управліннях Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, областях та м. Києві, територіальних (відокремлених) підрозділах (управліннях, відділах, відділеннях) поліції (далі - органи (підрозділи) поліції) єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події (далі  - заяви (повідомлення)) з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи "Інформаційний портал Національної поліції України" (далі - ІТС ІПНП).
          У пункті 1 розділу II Порядку №100 зазначено, що прийняття заяв (повідомлень) незалежно від місця і часу їх учинення, повноти отриманих даних, особи заявника здійснює цілодобово, безперервно та невідкладно орган (підрозділ) поліції, до якого надійшла така інформація.
          Заяви (повідомлення) можуть бути усні або письмові: усні заяви (повідомлення) від осіб уповноважена службова особа органу (підрозділу) поліції або інший поліцейський, до повноважень якого це належить, вносить до протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію (додаток 2); під час особистого звернення заявника до органу (підрозділу) поліції із письмовою заявою (повідомленням) уповноважена службова особа органу (підрозділу) поліції її (його) приймає і реєструє.
          Заява (повідомлення), що надходить телефоном за скороченим номером екстреного виклику поліції " 102", реєструється в ІТС ІПНП з автоматичним присвоєнням порядкових номерів ЄО (п. 5 розділу II Порядку №100).
          Пунктом 2 розділу I   Інструкції №111   підрозділ " 102" - відділ " 102" УОАЗОР,  передбачено, що працівники за допомогою автоматизованого робочого місця працівника підрозділу " 102" (далі - АРМ "оператор " 102") системи ІПНП у цілодобовому режимі здійснюють приймання екстрених викликів і реєстрацію повідомлень про правопорушення або події, що надходять телефоном за скороченим номером екстреного виклику поліції " 102" (далі - скорочений номер " 102"), а також за допомогою інших видів зв`язку; працівник підрозділу " 102" - посадова особа відділу " 102" УОАЗОР, діяльність якої спрямована на приймання екстрених викликів за скороченим номером " 102" та електронних повідомлень заявників, в яких міститься інформація про правопорушення або події, а також їх реєстрацію за допомогою АРМ "оператор " 102" в системі ІПНП; реєстрація події - фіксація інформації про правопорушення або подію в системі ІПНП та/або журналах з присвоєнням записам порядкових номерів; сектор реагування патрульної поліції (далі - СРПП) - підрозділ патрульної поліції, який цілодобово забезпечує оперативне реагування на повідомлення про правопорушення або події, у межах компетенції здійснює їх розгляд, а також комплекс превентивних заходів шляхом патрулювання території обслуговування, виявлення та припинення правопорушень, застосування визначених законодавством поліцейських та інших заходів; оперативне реагування - скоординовані дії чергової служби, нарядів патрульної поліції, груп реагування патрульної поліції та інших нарядів, спрямовані на організацію невідкладного прибуття працівників поліції до заявника або на вказане місце події з метою припинення правопорушення, установлення особи та затримання ймовірного правопорушника, збереження слідів злочину, а також надання допомоги потерпілим особам у межах повноважень поліції.
          Відповідно розділу III   Інструкції №111 заяви та повідомлення про правопорушення або події до підрозділу " 102", крім скороченого номера " 102", можуть надходити за допомогою інших видів зв`язку, інтеграція яких із системою ІПНП дозволена Національною поліцією України, зокрема: у вигляді коротких текстових повідомлень (смс-повідомлень); електронною поштою; з мобільних додатків; інших спеціалізованих програмно-технічних і технічних засобів.
          В АРМ "оператор " 102" зазначаються відомості про дату та час надходження заяви (повідомлення), інформація про заявника (прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, місце проживання (реєстрації), місцеперебування (місцезнаходження), абонентський номер телефону, стислий зміст заяви (повідомлення), орган (підрозділ) поліції, до якого передано повідомлення, тощо.
          Пунктом 1 розділу IX Інструкції №111 передбачено, що працівникам, які перебувають у складі наряду патрульної поліції, ГРПП у разі отримання від диспетчера (оперативного чергового) завдання про здійснення реагування на правопорушення або подію, необхідно: 1) за наявності планшетного пристрою проставити в системі ІПНП відповідні відмітки про прийняття виклику, прибуття на місце події, закінчення виконання завдання, обставини правопорушення та результати реагування; 2) за наявності на місці події осіб, які потребують медичної допомоги, викликати екстрену медичну допомогу, до прибуття якої вживати невідкладні дії, спрямовані на врятування та збереження життя людини; 3) за наявності на місці події заявника (потерпілого) з`ясувати обставини правопорушення або події; 4) у разі підтвердження ознак учиненого кримінального правопорушення поінформувати диспетчера (оперативного чергового) про необхідність направлення СОГ та перебувати на місці події до її прибуття; 5) до прибуття СОГ забезпечити охорону місця події та слідів учиненого кримінального правопорушення, унеможливити доступ на місце події сторонніх осіб. За необхідності місце події огородити спеціальною стрічкою "поліція". Після прибуття СОГ виконувати доручення старшого СОГ; 6) установити особи потерпілих, свідків або очевидців кримінального правопорушення, прикмети осіб, які підозрюються в його вчиненні, та вжити заходів щодо їх затримання. Про прикмети правопорушників, напрямок їх руху (марка, модель транспортного засобу, номерний знак, інші характерні ознаки), об`єкти посягань поінформувати диспетчера (оперативного чергового) для орієнтування інших нарядів поліції; 7) у разі реагування на правопорушення або подію, які не містять ознак злочину, невідкладно забезпечити збір необхідних матеріалів перевірки; 8) якщо заяви та повідомлення про правопорушення або події не потребують додаткової перевірки, за наявності планшетного пристрою поліцейський повинен внести до системи ІПНП відомості про обставини події, ужиті заходи та зазначити, що звернення розглянуто на місці або відомості про подію не підтвердилися; 9) з`ясувати в заявника (потерпілого) абонентський номер телефону та адресу електронної пошти, а також зручний для нього спосіб отримання відповіді про результати розгляду його заяви чи повідомлення.
          Контроль за станом реагування на заяви і повідомлення про правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) поліції здійснюється уповноваженими посадовими особами, визначеними     пунктом 1 та підпунктами 1, 4          пункту 2 розділу XІ Інструкції чергової служби.
          Перевірки стану реагування органів (підрозділів) поліції на повідомлення про правопорушення або події можуть проводитися з наданням увідних завдань про вчинені правопорушення або події, які суттєво не перешкоджатимуть повсякденній службовій діяльності органу (підрозділу) поліції, а також шляхом проведення звірок записів у реєстраційних журналах, передбачених  Інструкцією чергової служби, з іншими джерелами інформації (реєстраторами документування мовленнєвої інформації, шляховими листами, бортовими журналами службових транспортних засобів).
          Колегія суддів зазначає, що Закон України «Про звернення громадян» регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.
Відповідно до ст. 3 Закону під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Заявою (клопотанням) у розумінні вказаної статті Закону є звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.
Приписи ст. 15 Закону визначають, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).
Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.
Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.
Згідно ч. 1 ст. 20 Закону звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.            Аналіз наведених норм законодавства свідчить про те, що орган, до якого направлена заява громадянина, зобов`язаний об`єктивно і вчасно її розглянути, перевірити викладені в ній факти, прийняти рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечити його виконання, а також повідомити громадянина про наслідки розгляду такої заяви.
В даному випадку у позовній заяві позивач зазначив, що 20.03.2020 він звернувся по «Спецлінії 102»  із заявою про протиправну бездіяльність працівників поліції. Проте відповіді на звернення не отримав.
У відзиві на позовну заяву  та апеляційній скарзі відповідач зазначив, що позивач  не звертався із заявою про бездіяльність працівників поліції, а звернувся з повідомленням на «Спіцлінію 102»  про вчинення адміністративного правопорушення, а саме: «На тротуарі стихійна торгівля. Заявник  обурений», яке було належним чином відпрацьоване.
Перевіривши наявні у матеріалах справи докази колегія суддів встановила, що  20.03.2020 о 11:01 ОСОБА_1 звернувся по «Спецлінії 102» з повідомленням про вчинення адміністративного правопорушення, а саме - за адресою АДРЕСА_1 на тротуарі триває стихійна торгівля. Заявник просив надати відповідь щодо звернення. 
Фактично у вказаному повідомленні позивач вказав на бездіяльність працівників поліції з приводу вжиття заходів щодо стихійної торгівлі, яка триває на проспект Мінський.
Суд першої інстанції вірно зазначив, що фактично звернення позивача містило одночасно скаргу  на бездіяльність працівників поліції та повідомлення про вчинення певними особами адміністративного правопорушення.
Як свідчать матеріали перевірки, Оболонським УП ГУ НП у м.  Києві здійснено перевірку обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, встановлено відсутність події і складу адміністративного правопорушення та прийнято рішення про списання матеріалів до справи управління поліції.
Водночас Оболонським УП ГУ НП у м.  Києві  не було здійснено розгляд заяви позивача щодо питання бездіяльності працівників поліції у спосіб, визначений Законом України «Про звернення громадян» та Порядком № 100, не складено та не направлено позивачу за наслідками розгляду скарги письмової відповіді.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.
          Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції та не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.
          Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
          У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
          За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції винесене з дотриманням норм процесуального та матеріального права, судом першої інстанції встановлено всі обставини, що мають значення для справи, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
          Керуючись ст.ст. 242-245, 308, 311, 315-316, 321-322, 325, 328 КАС України, суд,- 

П О С Т А Н О В И В:

          Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України у місті Києві
залишити без задоволення.
          Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 липня 2022 року залишити без змін.
          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

          Головуючий суддя                                                                      Є.В. Чаку  

          Судді                                                                                          Н.М. Єгорова

                                                                                                    А.Ю. Коротких