УХВАЛА
про повернення касаційної скарги

14 лютого 2023 року 

м. Київ 

справа № 340/281/22
адміністративне провадження № К/990/3144/23 

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Кравчука В.М.,

перевірив касаційну скаргу Південно-Східного міжрегіонального управління державної служби з питань праці
на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2022 року (суддя  Жук Р.В.) та
постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2022 року (колегія у складі суддів Чепурнова Д.В., Сафронової С.В., Ясенової Т.І.)
у справі № 340/281/22
за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 
до Управління Держпраці у Кіровоградській області 
про визнання протиправними та скасування припису та постанови.

УСТАНОВИВ:

У січні 2023 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 ) звернулася до суду із позовом до Управління Держпраці у Кіровоградській області (далі також - відповідач), у якому просила:
- визнати протиправними дії Управління Держпраці у Кіровоградській області по складанню припису від 14.07.2021 № КР6761/227/АВ/П про усунення виявлених порушень законодавства про працю;
- визнати протиправним та скасувати припис № КР6761/227/АВ/П про усунення виявлених порушень законодавства про працю, винесений 14.07.2021 Управлінням Держпраці у Кіровоградській області стосовно неї;
- визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Кіровоградській області від 26.07.2021 № КР6761/227/АВ/ТД-ФС про накладення на неї штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення у розмірі 60 тис. грн.

Кіровоградський окружний адміністративний суд рішенням від 22.08.2022, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 13.12.2022, задовольнив позов. 

20.01.2023 Південно-Східне міжрегіональне управління державної служби з питань праці (далі також - Управління) подало касаційну скаргу, що 26.01.2023 надійшла до Верховного Суду, у якій, із посиланням на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22.08.2022 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 13.12.2022, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. 
Як на підставу касаційного оскарження покликається на те, що під час превентивних заходів з легалізації найманої праці 13.07.2021 державний інспектор виявив використання праці               ОСОБА_2 без оформлення трудових відносин за місцем здійснення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 ; 14.07.2021 ФОП ОСОБА_1 під підпис отримала примірник акту від 14.07.2021, припис від 14.07.2021, а 17.07.2021 державний інспектор виніс ФОП ОСОБА_1 попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю. Постанова Управління Держпраці у Кіровоградській області від 26.07.2021 № КР6761/227/АВ/ТД-ФС про накладення штрафу прийнята на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством України, не підлягає скасуванню.  

Південно-Східне міжрегіональне управління державної служби з питань праці подало клопотання про заміну відповідача правонаступником. Клопотання обґрунтовує тим, що Управління є правонаступником Головного управління Держпраці у Кіровоградській області. 

Вирішуючи клопотання про заміну сторони правонаступником, Суд виходить з такого. 
Відповідно до ч. 1 ст. 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.
У спорах, які виникають з публічних правовідносин, де оскаржуються рішення (дії, бездіяльність) державного органу, пов`язані зі здійсненням функції від імені держави, стороною є сама держава в особі того чи іншого уповноваженого органу. Функції держави, які реалізовувалися ліквідованим органом, не можуть бути припинені та підлягають передачі іншим державним органам, за винятком того випадку, коли держава відмовляється від таких функцій взагалі (постанова Верховного Суду від 13.03.2019 у справі № 524/4478/17).

12.01.2022 Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 14 "Деякі питання територіальних органів Державної служби з питань праці", відповідно до п. 1, 2 якої ліквідував як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної служби з питань праці за переліком згідно з додатком 1 та утворив як юридичні особи публічного права міжрегіональні територіальні органи Державної служби з питань праці за переліком згідно з додатком 2.
Пунктом 3 зазначеної Постанови установлено, що:
3) міжрегіональні територіальні органи Державної служби з питань праці, що утворюються згідно з пунктом 2 цієї постанови, виконують завдання і функції територіальних органів Державної служби з питань праці, які ліквідуються згідно з пунктом 1, а саме:

Південно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці - завдання і функції Управління Держпраці у Кіровоградській області, Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, Головного управління Держпраці у Запорізькій області.

Управління Держпраці у Кіровоградській області як відповідач брало участь у розгляді цієї справи у судах першої та апеляційної інстанцій. 
06.12.2022 повноваження та функції, покладені на Управління Держпраці у Кіровоградській області, перейшли до Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці.
За цих обставин, Суд уважає, що клопотання Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці слід задовольнити, замінити Управління Держпраці у Кіровоградській області на правонаступника.

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого.
Згідно з ч. 1 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 4 ст. 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених ч. 2 і 3 ст. 353 цього Кодексу.
Вимоги до форми та змісту касаційної скарги передбачені ст. 330 КАС України.
Згідно з п. 4 ч. 2 статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Південно-Східне міжрегіональне управління Державної служби у касаційній скарзі цитує норми                пп. «а», «в» п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, не вказує будь-якої із підстав, передбачених ч. 4 ст. 328 КАС України, для касаційного оскарження рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22.08.2022 та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 13.12.2022, та не наводить відповідного правового обґрунтування, як того вимагає абз. 4 п. 4 ч. 2 ст. 330 КАС України.

Суд зауважує, що у касаційній скарзі мають наводитися мотиви незгоди з судовим рішенням із урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351-354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду (судів), рішення якого (яких) оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом.
У разі подання касаційної скарги на підставі п. 1, 2 ч. 4 ст. 328 КАС України має бути чітко вказано, яку саме норму права судами першої та/або апеляційної інстанцій застосовано без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку, або обґрунтувати необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі ж подання касаційної скарги на підставі п. 3 ч. 4 статті 328 КАС України заявник повинен чітко вказати, щодо яких саме правовідносин Верховний Суд ще не сформував правового висновку, а не абстрактно на це покликатися.
У разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права (п. 4 ч. 4 ст. 328 КАС України) щодо неналежного дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому, на думку скаржника, останні є недопустимими, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права, за умови заявлення у касаційній скарзі також підстав касаційного оскарження, передбачених п. 1, 2, 3 ч. 2           ст. 328 КАС України.
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені ст. 341 КАС України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

Доводи касаційної скарги Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці зводяться до переоцінки обставин справи, що виходить за межі перегляду судом касаційної інстанції судових рішень (ст. 341 КАС України). 
Відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження судових рішень та належного правового обґрунтування унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.
Зважаючи на наведене, Суд вважає, що Південно-Східному міжрегіональному управлінню Державної служби з питань праці слід повернути касаційну скаргу відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 332 КАС України.
Зазначене не позбавляє відповідача права на повторне звернення до Верховного Суду з касаційною скаргою в межах розумних строків та при дотриманні вимог КАС України.

Керуючись ст. 328, 330, 332 КАС України, Суд,-

УХВАЛИВ:

1.          Задовольнити клопотання Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про заміну відповідача правонаступником.
Замінити у справі № 340/281/22 Управління Держпраці у Кіровоградській області на правонаступника - Південно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці.
2.          Повернути Південно-Східному міжрегіональному управлінню Державної служби з питань праці касаційну скаргу на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду                           від 22 серпня 2022 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2022 року у справі № 340/281/22.
3.          Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не перешкоджає особі, яка її подала, реалізувати право на повторне звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
4.          Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач                                                                                                         В.М. Кравчук