У Х В А Л А
про залишення касаційної скарги без руху
 
14 лютого 2023 року                                                                      
м. Київ
 
справа №178/2039/21
провадження № 51-855ск23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду (далі - Суд):
 
головуюча                                       ОСОБА_1 ,
судді:                                                 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого  ОСОБА_5 на вирок Дніпровського апеляційного суду від 07 листопада 2022 року,
 
в с т а н о в и в:
 
Захисник  ОСОБА_4  звернулася до Суду з касаційною скаргою,в якій виклала вимогу про перевірку вказаного судового рішення.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка її подає, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. 
Таке обґрунтування має узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України, згідно з якими підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Проте наведених положень процесуального закону захисником не дотримано. 
Так, у своїй касаційній скарзі   ОСОБА_4 , не оспорюючи доведеності вини та правильності кваліфікації дій засудженого ОСОБА_5 , порушує питання про скасування вироку Дніпровського апеляційного суду від 07 листопада 2022 року у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та даним про особу засудженого через суворість, однак не наводить обґрунтувань у чому саме полягає явна несправедливість заходу примусу, з урахуванням положень ст. 414 КПК України, що є підставою для скасування судового рішення відповідно до  п. 3 ч. 1 ст. 438 цього Кодексу.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції.
Такі вимоги мають узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 436 КПК України, згідно з якими суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Однак касаційна скарга захисника в частині вимоги до суду касаційної інстанції не відповідає наведеним положенням ч. 1 ст. 436 КПК України, оскільки   ОСОБА_4 виклала вимогу про скасування вироку Дніпровського апеляційного суду від 
07 листопада 2022 року та залишення без зміни вироку Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27 червня 2022 року.
Отже, касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху і встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати 10 днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Керуючись ст. 429 КПК України, Верховний Суд 
 
п о с т а н о в и в:
 
Касаційну скаргу захисника  ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Дніпровського апеляційного суду від 
07 листопада 2022 року, залишити без руху і встановити строк, що становить 10 днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу, для усунення недоліків касаційної скарги.
Касаційна скарга підлягає поверненню в разі, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
 
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає. 
 
Судді: 
 
ОСОБА_1                                     ОСОБА_2                                       ОСОБА_3