Справа № 442/82/22                                Головуючий у 1 інстанції: Коваль Р.Г. 
Провадження № 22-ц/811/1506/22                Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

13 лютого 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
Головуючого судді:  Мікуш Ю.Р.
Суддів:Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.
секретар :Іванова О.О.
З участю:сторін по справі та їх представників,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу № 442/82/22за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 –адвоката Тунського Андрія Романовича на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 травня 2022 року у справі за позовом представника позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - адвоката Кульчицького Олександра Сергійовича до ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу Лютик Роксолана Василівна про визначення додаткового строку на прийняття спадщини,-

в с т а н о в и в :

10 січня 2022 року представник позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - адвокат Кульчицький О.С. звернувся до суду з позовною заявою в якій просить ухвалити рішення та визначити спадкоємцям ОСОБА_2 , ОСОБА_3 додатковий строк для прийняття спадщини за законом після смерті їх батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю у два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.
Позов обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачів ОСОБА_4 , вони - позивачі – діти спадкодавця після смерті останнього повинні були успадкувати майно, що належало померлому за життя, проте, реалізувати своє право на спадкування їм не вдалося. Вони пропустили строк звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини у зв`язку з збігом важких сімейних обставин, дією непереборної сили у вигляді введення карантину в державі та в зв`язку з іншими факторами, що не залежали від них. В нотаріальному порядку вони не можуть прийняти спадщину оскільки пропустили строк на прийняття спадщини з поважних причин. З метою захисту свого права на спадкування, 30 грудня 2020, вони звернулись з позовом до Дрогобицького районного суду Львівської області, та рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11 лютого 2021 у справі № 442/60/21 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Дрогобицької міської ради, за участю третіх осіб приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Лютик Роксолани Василівни, ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Однак третьою особою , в даній справі відповідач ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу. Постановою Львівського апеляційного суду від 25 жовтня 2021 року, апеляційну скаргу третьої особи (в даній справі відповідач ОСОБА_1 ) задоволено, рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11 лютого 2021 було скасовано. Постанова Львівського апеляційного суду від 25 жовтня 2021 обґрунтована тим, що у справі № 442/60/21 брав участь неналежний відповідач Дрогобицька міська рада, замість належного ОСОБА_1 . У зв`язку із прийнятими процесуальними рішеннями з приводу спірних правовідносин, вони змушені звернутись до суду з даним позовом, оскільки як визначено законодавцем, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 травня 2022 року позов задоволено.
Визначено ОСОБА_2 , ОСОБА_3 додатковий строк для прийняття спадщини за законом після смерті їхнього батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю у два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.         
Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_1 –адвокат Тунський Андрій Романович.
       В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду постановлене з порушенням норм матеріального права, висновки суду є помилковими. Апелянт стверджує, що факт хвороби позивачів є непідтверджений доказами,відомості про діагнози датовані вже після закінчення строку на прийняття спадщини. Факт запровадження карантину теж на думку апелянта не є поважною причиною,оскільки позивачі не були позбавлені можливості звернутися із заявою за допомогою засобів поштового зв`язку. Також не є поважною причиною пропуску строку і юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини. Не заслуговують уваги і доводи позивача про те, що вони перебували у відряджені,оскільки вони в будь-якому випадку мали календарні дні для подання заяви,а також могли скористатися засобами поштового зв`язку. З огляду на вище наведене просить скасувати рішення суду та постановити нове,яким в задоволені позову відмовити та стягнути з позивачів судові витрати.
       Представник позивачів-адвокат Кульчицький О.С. подав відзив на апеляційну скаргу.
       У відзиві зазначає, що вважає апеляційну скаргу необґрунтованою. Зазначає, що внаслідок запровадження карантину обмежувалось пересування громадян та вводилось ряд інших заборон. Необхідність дотримання карантинних обмежень з метою запобігання зараженню і поширенню коронавірусної хвороби створили позивачам перешкоди у тому щоб своєчасно подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті спадкодавця. Таку позицію висловив Верховний Суд у постанові від 12 жовтня 2021 року у справі № 953/8112/20. Звертає увагу, що українське законодавство відносить карантин до форс-мажорних обставин. Доводи апеляційної скарги про можливість направлення заяви про прийняття спадщини поштою вважає безпідставним, оскільки внаслідок карантинних обмежень поштові відділення змінили графіки роботи, що стверджується оголошеннями на сайті Укрпошти. Крім цього, позивачі та члени їх сімей хворіли на COVID-19, що стверджується медичними документами.
       Заслухавши суддю, доповідача, пояснення сторін та їх представників, перевіривши матеріали справи, законність та обгрунтованість оскаржуваного рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення. 
       За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).
 Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).
Згідно з частинами першою, другою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи.
Судом встановлено такі обставини.
Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є дітьми ОСОБА_4 , що стверджується свідоцтвами про народження (а.с.17-19).
Відповідач ОСОБА_1 була дружиною ОСОБА_4 , що стверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. ).
ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується копією свідоцтва про смерть (повторно) (а.с.16). 
Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Тобто строк для прийняття спадщини у даній справі тривав з 28 лютого 2020 року по 28 серпня 2020 року. 
Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України).
Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
25 серпня 2020 року заяву про прийняття спадщини подала дружина спадкодавця ОСОБА_1 , в якій вказала, що крім неї спадкоємцями першої черги є діти спадкодавця ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_3 .
ОСОБА_5 подала заяву про відмову від прийняття спадщини в користь ОСОБА_1 . 
22 грудня 2020 року з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька , ОСОБА_4 звернулась дочка спадкодавця ОСОБА_2 , а 28 грудня 2020 року син спадкодавця ОСОБА_3 . 
28 грудня 2020 року ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскілки останнім не подавно доказів своєчасного прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 (а.с.21-22).
30 грудня 2020 року аналогічну відмову отримала дочка спадкодавця ОСОБА_2 (а.с.23-24). 
Отримавши постанову нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про прийняття спадщини, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у січні 2021 року звернулись до суду з позовом про визначення додаткового строку прийняття спадщини,який мотивували тим, що пропустили такий з поважних причин, а саме через карантинні обмеження та сімейні обставини, однак у позові було відмовлено з підстав пред`явлення його до неналежного відповідача (постанова ВС від 24.12.2021 року у справі №442/60/21 а.с.97-101). 
У постанові Верховного Суду роз`яснено, що позивачі не позбавлені права звернутися до суду з вимогами про надання додаткового строку для прийняття спадщини до належного відповідача, а саме до спадкоємця, який прийняв спадщину. 
З метою прийняття спадщини позивачі звернулись з даним позовом, який обґрунтовують тим, що строк на прийняття спадщини пропущений ними з поважних причин, зокрема у зв`язку з запровадженням в Україні карантинних обмежень з метою запобігання поширенню на території України гострої распіраторної хвороби COVID-19.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачі з поважних причин пропустили строк для прийняття спадщини так як постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 , від 20 травня 2020 року № 392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 та від 22 липня 2020 року № 641 Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 з 12 березня 2020 року до 31 серпня 2020 року в Україні було запроваджено карантин. Внаслідок карантинних обмежень було зупинено рух громадського транспорту, зокрема міжобласного сполучення, обмежувалось пересування громадян та вводилось ряд інших обмежень.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що введення карантинних норм об`єктивно перешкоджали позивачам подати заяву про прийняття спадщини.
Як зазначалося вище спадщина відкрилась 28 лютого 2020 року та строк на її прийняття закінчився 28 серпня 2020 року.
Саме у цей період в Україні стрімко поширювалась гостра респіраторна хвороба СОVID-19, спричинена коронавірусом SARS-CoV-2.
Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 року №338-р «Про переведення єдиної державної системи цивільного захисту у режим надзвичайної ситуації» для єдиної державної системи цивільного захисту на всій території України встановлено режим надзвичайної ситуації до 24 квітня 2020 року з урахуванням поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, висновків Всесвітньої організації охорони здоров`я щодо визнання розповсюдження COVID-19 у країнах світу пандемією, з метою ліквідації наслідків медико-біологічної надзвичайної ситуації природного характеру державного рівня, забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення та відповідно до статті 14 та частини другої статті 78 Кодексу цивільного захисту України.
У зв`язку із складною епідемічною ситуацією режим надзвичайної ситуації на всій території України, запроваджений відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 № 338-р, подовжено до 31 серпня 2021 року.
Тобто на час строку прийняття спадщини в Україні був встановлений режим надзвичайної ситуації. 
Кодекс цивільного захисту України визначає надзвичайну ситуацію як обстановку на окремій території чи суб`єкті господарювання на ній або водному об`єкті, яка характеризується порушенням нормальних умов життєдіяльності населення, спричинена катастрофою, аварією, пожежею, стихійним лихом, епідемією, епізоотією, епіфітотією, застосуванням засобів ураження або іншою небезпечною подією, що призвела (може призвести) до виникнення загрози життю або здоров`ю населення, великої кількості загиблих і постраждалих, завдання значних матеріальних збитків, а також до неможливості проживання населення на такій території чи об`єкті, провадження на ній господарської діяльності.
Внаслідок захворювання на гостру респіраторну хворобу СОVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2 були зафіксовані масові летальні випадки, що спричинило страх у населення.
Листом Міністерства юстиції України від 17 березня 2020 року № 1534/19.5/32-20 «Щодо організації роботи державних нотаріальних контор та приватних нотаріусів на час дії карантину» було рекомендовано державним та приватним нотаріусам обмежити прийом громадян та вчиняти лише невідкладні нотаріальні дії.
Зазначені обставини  створили позивачам перешкоди для своєчасного подання нотаріусу заяв про прийняття спадщини після смерті батька та є поважними причинами пропуску строку для  прийняття спадщини, оскільки пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року у справі № 459/2973/18 (провадження № 61-12504св21) зазначено, що: «поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. Як свідчить тлумачення частини третьої статті 1272 ЦК України до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини мають відноситися причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини. 
При вирішенні спору суд першої інстанції надав належну оцінку обставинам справи, врахував те, що позивачі пропустили строк для подання заяви про прийняття спадщини з об`єктивних та поважних причин. 
Судом першої інстанції враховано обмеження, які діяли з 12 березня 2020 року по 31 серпня 2020 року в Україні у зв`язку із запровадженням карантину, внаслідок чого було обмежено прийом громадян державними нотаріальними конторами й приватними нотаріусами.
Висновки суду є обґрунтованими, судом належно оцінено підстави позову та надані докази, правильно  застосовано норми статей 1270, 1272 ЦК України.
Доводи апеляційної скарги про те, що позивачі могли скористатись засобами поштового зв`язку для подачі заяви про прийняття спадщини не дають підстав для скасування рішення, яке ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 належно оформленою заявою про прийняття спадщини  вважається заява, справжність підпису особи на якій засвідчена нотаріально, тобто подання належно оформленої заяви однозначно потребує прийому нотаріуса, оскільки нотаріус у випадку надходження заяви, справжність підпису на якій не засвідчено нотаріально, надсилає лист спадкоємцю, в якому пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином, або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. (Підпункт 3.23 пункту 3 глави 10 розділу II в редакції Наказу Міністерства юстиції № 888/5 від 15.05.2013).
Крім цього,як вбачається з матеріалів справи, позивачі вважали, що вони прийняли спадщину, оскільки зверталися до нотаріуса з заявами про видачу свідоцтва на прийняття спадщини, що не є аналогічним до заяви про прийняття спадщини.
Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї.
З пояснень учасників справи встановлено, що спадкодавець  фактично не проживав з дружиною. З матеріалів справи вбачається, що саме позивач ОСОБА_2 займалась організацією похорон батька, позивачі вживали заходів прийняття спадщини звертаючись до нотаріуса та з позовом до суду.
Встановлені обставини у даній справі у їх сукупності свідчать про те, що позивачі пропустили строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин.
Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1 ; 375; 383; 384; 389-391 ЦПК України, -суд апеляційної інстанції
       п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 –адвоката Тунського Андрія Романовича залишити без задоволення.
Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 травня 2022 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.
Повний текст постанови складений 23 лютого 2023 року.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк