КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа №755/21889/21                                                                                           Головуючий у І інстанції Хромова О.О.
Провадження №22-ц/824/554/2023                                                                 Головуючий у 2 інстанції Голуб С.А.
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
01 березня 2023року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
судді-доповідача                                        Голуб С.А.,  
суддів:                                                       Писаної Т.О., Таргоній Д.О., 
         за участі секретаря судового засідання      Шаламая Ю.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в м. Києві апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 27 вересня 2022 року про призначення експертизи у справі за позовом ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3 , до ОСОБА_1 , треті особи: Подільський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ляпунова Ярослава Анатоліївна, про встановлення факту батьківства та визнання права власності на майно в порядку спадкування,
 
В С Т А Н О В И В :
 
У грудні 2021 року позивач звернулась до суду першої інстанції з вказаним позовом посилаючись на те, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є біологічним батьком її малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Встановлення факту батьківства необхідно їй для прийняття спадщини малолітньою дитиною ОСОБА_3 , яка відкрилася після смерті її батька та складається з квартири  АДРЕСА_1 та квартири АДРЕСА_2 . 
ОСОБА_1 , як син померлого спадкодавця, після відкриття спадщини оформив свої спадкові права на вказані об`єкти нерухомості. Натомість, малолітня ОСОБА_3 спадщину не прийняла, оскільки в реєстраційних документах ОСОБА_4 не був записаний її батьком.
Під час розгляду справи позивач подала клопотання про призначення судово-генетичної експертизи. Своє клопотання обґрунтовувала тим, що проведення молекулярно-генетичної експертизи щодо визначення ступеня спорідненості між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , як братом та сестрою, є беззаперечним та єдиним доказом спорідненості між біологічним батьком - ОСОБА_4 та його дитиною ОСОБА_3 , без ексгумації трупа померлого ОСОБА_4 .
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27 вересня 2022 рокуклопотання ОСОБА_2 про призначення судової експертизи задоволено.
Призначено у даній цивільній справі судово-генетичну експертизу на вирішення якої поставлено питання:
1.Чи наявне кровне споріднення між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , тобто, чи мають вони спільного одного з батьків?
2. Чи є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі проведеної судово-генетичної експертизи (тесту - ДНК)?
3. Яка вірогідність батьківства ОСОБА_4 відносно ОСОБА_3 ?
Проведення експертизи доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (м. Київ, вул. Смоленська, 6).
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.
В доводах апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не наведено мотивування конкретних обставин справи, що стосуються предмету спору, судом не наведено жодних підстав та обґрунтування щодо необхідності призначення експертизи у даній справі.
Крім того зазначає, що в оскаржуваній ухвалі було змінено перше питання, що ставиться на вирішення питання експерту. Таким чином, зміна резолютивної частини клопотання позивача, не може свідчити про повне задоволення судом цього клопотання, а тому суд мав клопотання  позивача задовольнити частково.
На підставі викладеного в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні клопотання про призначення у справі судової експертизи та поновити провадження у справі.
В порядку визначеному ст. 360 ЦПК України, на адресу Київського апеляційного суду м. Києва від ОСОБА_5 надійшов відзив на апеляційну скаргу. У відзиві позивач наголошує на тому, що призначення експертизи безпосередньо стосується спору і має важливе значення для справи, а висновок такої експертизи підтвердить або спростує батьківство померлого ОСОБА_4 відносно ОСОБА_5 і дасть можливість суду ухвалити справедливе рішення.
Крім того позивачкою надано достатньо доказів у справі для прийняття рішення, проте одним із головних доказів в таких спорах залишається експертиза ДНК або молекулярно-генетична експертиза. 
На підставі викладеного у відзиві ОСОБА_5 просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Від представника позивача - адвоката Бурячка М.А. надійшла заява в якій просив розгляд справи проводити без його участі.
ОСОБА_1 та його представник адвокат Андрєєв І.П. в судове засідання не з`явились. Від адвоката Андрєєва І.П. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із перебуванням у відрядженні.
Колегія суддів не визнала поважними причини неявки адвоката Андрєєва І.П. в судове засідання.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги доходить висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, враховуючи таке.
Задовольняючи клопотання про призначення судової експертизи, суд першої інстанції виходив з того, що одним із доказів походження дитини та споріднення з позивачем може бути висновок судової молекулярно-генетичної експертизи, тому для з`ясування вказаної обставини, що має значення  для справи, необхідні спеціальні знання у медичній сфері, а тому має  бути призначена судова молекулярно-генетична експертиза.
Судова колегія погоджується з такими висновками суду першої інстанції з таких підстав.
За приписами положень статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд  і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. До основних засад (принципів) цивільного судочинства належать, зокрема змагальність сторін та диспозитивність.
Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Пунктами 2, 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України передбачено право учасників справи подавати докази та брати участь у їх дослідженні, подавати заяви та клопотання.
Згідно з положеннями ст. 76, ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (стаття 1 Закону України «Про судову експертизу»).
Згідно ч. 3 ст. 102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.
Відповідно до ч.1 ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу якщо для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із самих запитань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
Позивач вказує, що ОСОБА_1 є рідним сином ОСОБА_4 та братом малолітньої ОСОБА_3 і саме його біологічні зразки необхідні для проведення судово-медичної експертизи. Таким чином, оскільки встановлення схожості біологічного матеріалу конкретної особи та беззаперечного встановлення родинних зв`язків не можливе без відповідних знань, то суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що без спеціальних знань не можливо достовірно встановити обставини на які посилається позивач, як на підставу позовних вимог.
Щодо доводів ОСОБА_1 про те, що судом першої інстанції не вірно було вказано в резолютивній частині, що клопотання задоволено повністю, хоча воно  було задоволено частково, то ці доводи також не можуть бути підставою для скасування ухвали суду першої інстанції.
Суд в своїй ухвалі правильно виходив з того, що відповідно до частини першої статті 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.
При призначенні експертизи суд бере за основу перелік питань, які поставлені заявником та її представником перед експертом у письмовому клопотанні, викладаючи їх відповідно до орієнтованого переліку вирішуваних питань експертами при проведенні даного виду експертизи.
Отже суд обґрунтовано виклав питання, які ставились позивачем перед експертами відповідно до орієнтованого переліку вирішуваних питань експертами при проведенні даного виду експертизи. Однак це не є частковим задоволенням клопотання. Клопотання позивачки  про призначення експертизи задоволено у повному обсязі, а тому судом не було порушено вимог процесуального законодавства при викладенні змісту ухвали, які могли би бути підставою для її скасування судом апеляційної інстанції.
Таким чином, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування ухвали про призначення судової експертизи з підстав, що зазначені в апеляційній скарзі.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявним в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладені норми права та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що оскаржувана ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, а тому не підлягає скасуванню судом апеляційної інстанції з підстав, що зазначені в апеляційній скарзі, таким чином апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін. 
Керуючись ст.ст. 103, 367, 369, 374, 375, ЦПК України, суд
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 27 вересня 2022 року про призначення експертизи у справі даній справі залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, окрім випадків встановлених ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач

Судді: