ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/646/23 Справа № 204/1948/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Черкез Д. Л. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко  О. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

27 березня 2023 року                                                                м. Дніпро

       Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  на постанову Красногвардійського районного суду                           м. Дніпропетровська від 01 березня 2023 року, щодо:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою:  АДРЕСА_1 , 
у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, - 

В С Т А Н О В И В:

       Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 
       При обставинах, встановлених місцевим судом, ОСОБА_1 , 28 січня 2023 року, о 18.35 год., у м. Дніпро, Криворізьке шосе, траса М-30 966 км, водій ОСОБА_1 керував т/з ВАЗ 2103, державний номерний знак НОМЕР_1 з ознакам алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушено п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність. 
       В апеляції:
       - ОСОБА_1 просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
       В обґрунтування вказує, що суд першої інстанції розглянув справу за його відсутності, належним чином не повідомивши про дату судового засідання, що позбавило його можливості надати пояснення щодо протоколу. 
       Також вказує, що протокол про адміністративне правопорушення та рапорт працівника поліції не можуть бути беззаперечними доказами його вини. 
       Окрім цього зазначає, що на відеозаписі він погодився, що вживав алкогольні напої, проте коли він запитав у поліцейського чи потрібно йому проходити огляд, останній розцінив це як відмову від проходження огляду та склав протокол. 
       Про час, дату та місце судового засідання ОСОБА_1  повідомлений належним чином, в судове засідання апеляційного суду не з`явився, що відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, не є перешкодою для розгляду справи за відсутності останнього.
       Доводи апеляційної скарги щодо відсутності в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними і необґрунтованими з наступних підстав.
       Так, відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
       При винесенні оскаржуваної постанови суддею суду першої інстанції вказані вимоги були дотримані і його висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим. 
       Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.
       Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
       Висновок суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративні правопорушення серії ДПР18 № 010648 від 28 січня 2023 року, складним у відповідності до ст. 256 КУпАП, яким зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП; рапортом інспектора 1 взводу 1 роти 3 батальйону УПП в Дніпропетровській області від 28 січня 2023 року, відповідно до якого, було зупинена автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , в ході розмови з яким були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Факт вживання алкоголю ОСОБА_1 не заперечував, на пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленого законом порядку, ОСОБА_1 відмовився; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського. 
       Досліджені та перевірені місцевим судом обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме відмові від огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року). 
       Таким, чином, приходжу до висновку, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується доказами, дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи. Суд першої інстанції розглянув справу із дотриманням вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, докази під час розгляду справи перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до ст. 252 КУпАП. 
       Що стосується доводів апеляційної скарги в тій частині, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи в суді першої інстанції, то вони спростовуються розпискою про направлення ОСОБА_1 судової повістки із зазначенням дати судового розгляду.
       Таким чином, ОСОБА_1 був належним чином повідомлений та обізнаний про наявність відносно нього справи про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції, а також про дату її призначення до розгляду. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 не надходило, у зв`язку з чим суд розглянув справу за відсутності останнього, що відповідає і узгоджується з вимогами ч. 2 ст. 268 КУпАП. 
       Доводи апеляційної скарги в тій частині, що протокол про адміністративне правопорушення та рапорт працівника поліції не можуть бути беззаперечними доказами його вини, в даному випадку не є прийнятними, оскільки ці докази узгоджуються як між собою, так і з іншими доказами у справ, зокрема відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, відповідно до якого, ОСОБА_1 не заперечував вживання алкогольних напоїв та на запитання поліцейського декілька разів відмовився під проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і медичній установі. 
       Таким чином, при винесенні оскаржуваної постанови, судом першої інстанції були прийняті до уваги та досліджені усі докази в їх сукупності.
       З огляду на вищенаведене, при апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 268, 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є доведеною поза розумним сумнівом.        
       З огляду на викладене, накладені на  ОСОБА_1 стягнення узгоджується з вимогами ст. 33 КУпАП і її розмір визначений в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак, приходжу до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови судді, без змін.        
       Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В:

       Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.
       Постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 березня 2023 року, щодо  ОСОБА_1 , у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                          О.М. Кононенко