П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  686/15066/22 
                                                                               Головуючий у 1-й інстанції:  Продан Б.Г. 
Суддя-доповідач:  Сушко О.О. 

17 січня 2023 року                                                                                           м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сушка О.О. 
суддів:  Мацького Є.М.  Залімського І. Г. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Виконавчого комітету Хмельницької міської ради на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 листопада 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до адміністративної комісії виконавчого комітету Хмельницької міської Ради про скасування постанов про адміністративне правопорушення, 
В С Т А Н О В И В :
В липні 2022 року позивач звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Хмельницької міської ради, в якому просив визнати протиправним та скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Хмельницької міської ради №1-1 від 12 липня 2022 року про накладення штрафу у розмірі 1700 грн.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 листопада 2022 року позов задоволено.
Скасовано Постанову № 1-1 від 12.07.22р. адміністративної комісії при виконавчому комітеті Хмельницької міської ради про накладення на ОСОБА_1 штрафу в сумі 1700 грн. Провадження у справі закрито.
Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.
Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, виходячи з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що 12.07.2022 року винесено постанову №1-І, якою позивача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 152 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в розмірі 1700 грн., за те, що 31.05.2022 року о 10.35 по вул. Прибузькій 36/1 у м. Хмельницькому він відмовився укладати договір про надання послуг з поводження з побутовими відходами з ХКП «Спецкомунтранс» чим порушив п. 8.2. «Правил благоустрою території м. Хмельницького».
Зазначена постанова була винесена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення №000362 від 31.05.2022 року.
Вважаючи постанову № 1-І від 11 травня 2021 року протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Суд першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.
Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Так, відповідно до ст. 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» (далі Закон) до повноважень міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить затвердження правил благоустрою територій населених пунктів.
Згідно статті 12 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів» суб`єктами у сфері благоустрою населених пунктів є органи державної влади та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, органи самоорганізації населення, громадяни.
Відповідно до пункту другого частини другої статті 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» фізичні та юридичні особи у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані дотримуватися правил благоустрою територій населених пунктів, не порушуючи права і законні інтереси інших суб`єктів благоустрою населених пунктів.
Згідно із частинами першою, другою статті 20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом.
Благоустрій здійснюється в обов`язковому порядку на всій території населеного пункту (села, селища, міста).
Частиною четвертою цієї ж статті передбачено, що рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов`язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають.
Аналіз зазначених правових норм вказує на те, що адміністративні комісії при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад уповноважені притягувати до адміністративної відповідальності осіб за вчинення ними визначених законом адміністративних правопорушень у сфері благоустрою, зокрема за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.
Частиною першою статті 34 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що правила благоустрою території населеного пункту - це нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту.
Згідно ст. 42 Закону до відповідальності за порушення законодавства у сфері благоустрою населених пунктів притягаються особи, винні у порушенні правил благоустрою територій населених пунктів.
За змістом ст. 152 КУпАП порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів - тягне за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
З оскаржуваної постанови вбачається, що підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності є порушення п.8.2 Правил благоустрою і утримання території м. Хмельницький.
Згідно п.3.1.9. Правил благоустрою території міста Хмельницького громадяни, підприємств, установ, організацій усіх форм власності, фізичних осіб-підприємців, у тому числі орендарів приміщень у сфері благоустрою території міста мають право забезпечувати благоустрій прилеглих та закріплених територій самостійно або укладати відповідні угоди із спеціалізованими підприємствами (організаціями).
Нормами частини другої статті 35-1 Закону України «Про відходи» встановлено, що власники або наймачі, користувачі, у тому числі орендарі, джерел утворення побутових відходів укладають договори з виконавцем послуг з вивезення побутових відходів, здійснюють оплату послуг з поводження з побутовими відходами та забезпечують роздільне збирання побутових відходів.
Відповідно до ч.1 ст.25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції чинної на момент виникнення спірних відносин), споживачі зобов`язані укласти договір про поводження з побутовими відходами з особою, визначеною у встановленому законом порядку.
Механізм надання суб`єктами господарювання незалежно від форми їх власності послуг з поводження з побутовими відходами у містах, селищах і селах визначено Правилами надання послуг з поводження з побутовими відходами (далі - Правила), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.12.2008 № 1070 із змінами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27.03.2019 № 318 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України».
Згідно п.3 Правил надання послуг з поводження з побутовими відходами №1070, договір про надання послуг укладається між споживачем та виконавцем послуг з вивезення побутових відходів відповідно до Типового договору про надання послуг з поводження з побутовими відходами.
Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальної послуги) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач).
У відповідності до Типового договору про надання послуг з поводження з побутовими відходами, послуги з вивезення твердих відходів надаються за контейнерною або безконтейнерною схемою.
Відповідно п. 6 Правил надання послуг з поводження з побутовими відходами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.12.2008 року № 1070, обсяг надання послуг розраховується на підставі норм, затверджених органом місцевого самоврядування в установленому законодавством порядку, іншого порядку визначення обсягів надання послуг законодавством не передбачено.
Відповідно ч. 1 ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.
Системний аналіз вищевикладених правових норм свідчить, що укладення договору на вивіз твердих побутових відходів є обов`язком споживача, а не його правом, а відмова споживача від укладення такого договору є порушенням правил благоустрою територій населених пунктів.
За таких обставин посилання позивача про те, що останній не зобов`язаний укладати відповідний договір є безпідставними.
Відповідно до рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 22.07.2021 року № 723 «Про затвердження норм надання послуг з вивезення побутових відходів на території Хмельницької міської територіальної громади та втрату чинності рішення міськвиконкому» гаражні кооперативи визначені як окремі об`єкти утворення побутових відходів, з одиницею розрахунку 1 гаражне місце, на яке встановлена середня на рік норма на одну розрахункову одиницю.
27.05.2021 року рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради № 498 «Про встановлення Хмельницькому комунальному підприємству «Спецкомунтранс» тарифів на послуги з поводження з побутовими відходами», затверджено нові тарифи на вищезазначені послуги.
Проте, не дивлячись на неодноразові звернення ХКП «Спецкомунтранс» про укладення договору у відповідності до нової редакції Правил надання послуг з поводження з побутовими відходами та типового договору, затвердженого постановою КМУ від 27.03.2019 року № 318, позивач договір так і не уклав.
Відтак, оскаржена постанова у справі про адміністративне правопорушення є законною та в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, у зв`язку з чим позов задоволенню не підлягає.
З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу Виконавчого комітету Хмельницької міської ради задовольнити повністю.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 листопада 2022 року скасувати.
Прийняти нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.  

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Сушко О.О.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Мацький Є.М.    Залімський І. Г.