ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"08" березня 2023 р.      м. Львів                             Справа №909/519/21
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого судді                                                                                І.Б. Малех
суддів                                                                                                    В.М.Гриців
О.В.Зварич
при секретарі судового засідання           Залуцькому Д.Т.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Кредитної спілки “Експрес Кредит Юніон”, б/н і б/д (вх. № апеляційного суду 01-05/3174/22, 01-05/3190/22, 01-05/3175/22 від 26.12.2022) 
на додаткове рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 20 грудня 2022 року (суддя Фанда О.М., м. Івано-Франківськ)
у справі №909/519/21
за позовом  ОСОБА_1 , м. Галич, Галицький район, Івано-Франківська область 
до відповідача Кредитної спілки "Експрес Кредит Юніон", м. Івано-Франківськ
про стягнення заборгованості за договорами внеску (вкладу) в сумі 323 805,66 грн.
за участю представників учасників процесу:
від позивача в режимі відеоконференції: Якубовський О.О. – адвокат (ордер серія АТ №1036439 від 31.01.2023); 
від відповідача: Жук Р.С. – адвокат (довіреність від 01.07.2022);
ВСТАНОВИВ:
           ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Івано-Франківської області із позовною заявою до Кредитної спілки "Експрес кредит юніон" про стягнення заборгованості за договорами внеску (вкладу) в сумі 323 805,66 грн., з них: 75 912,92 грн. - за договором № 71/04-14 від 08.04.2014, 99 594,00 грн. - за договором № 24/04-15/ГО від 08.04.2015, 148 298,74 грн. - за договором № 139/05-17/ГО від 13.05.2017.
Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 30 листопада 2022 року у справі №909/519/21 позовні вимоги задоволено; стягнуто з Кредитної спілки «Експрес Кредит Юніон» на користь ОСОБА_1 – 153  965,12 грн. заборгованості за договорами внеску (вкладу), з них: 72936,48 грн. заборгованості за договором №71/04-14 від 08.04.2014, з яких: 56  500,79 грн. основної заборгованості, 5085,00 грн. 3% річних, 11350,69 грн. інфляційних втрат; 81  028,64 грн. з яких: 61868,86 грн. основна заборгованість , 5568,12 грн. 3% річних, 13  591,66 грн. інфляційних втрат та 2309,47 грн. судового збору. В решті позовних вимог – відмовлено. 
05.12.2022 представник КС "Експрес кредит юніон" - Жук Ростислав Стефанович звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області із заявою (вх.№16623/22 від 05.12.2022) про відшкодування судових витрат по справі (витрати на правову допомогу та витрати на проведення судової почеркознавчої експертизи), в підтвердження чого долучив до вказаної заяви докази їх понесення.
06.12.2022 представник позивача - Якубовський Олександр Олександрович звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області із заявою (вх.№15676/22 від 06.12.2022) про ухвалення додаткового рішення про розподіл понесених судових витрат на правову допомогу. До вказаної заяви долучив докази їх понесення.
Ухвалою від 06.12.2022 Господарський суд Івано-Франківської області призначив заяви сторін про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат по справі до розгляду в судовому засіданні на 13.12.2022.
13.12.2022 представником відповідача подано через канцелярію Господарського суду Івано-Франківської області клопотання про зменшення розміру судових витрат (вх. № 17036/22 від 13.12.2022), мотивуючи неспівмірністю попереднього розрахунку витрат на правову допомогу позивача ( попередній розрахунок судових витрат позивача складає 6000 грн. 00 коп.) та остаточним розрахунком (остаточний розрахунок складає 24 800 грн. 00 коп.).
13.12.2022 на адресу Господарського суду Івано-Франківської області надійшла від представника позивача заява про зменшення розміру судових витрат по справі (вх.№17038/22 від 13.12.2022). В обґрунтування поданої заяви представник позивача зазначає, що вартість правничої допомоги, яка надана відповідачу є не співмірною щодо наданих послуг, мотивуючи нескладністю справи. Не співмірність обґрунтовує тим, що при розгляді даної справи відповідачем вчинені ряд дій, які є зайвими при розгляді справи та відповідно тягне штучне збільшення розміру правової допомоги для його подальшого заявлення для компенсації.
Додатковим рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 20 грудня 2022 року у справі №909/519/21 заяву представника відповідача Кредитної спілки "Експрес кредит юніон" - Жука Ростислава Стефановича (вх.№16623/22 від 05.12.2022) про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 78000 грн. 00 коп. та 6768 грн. 00 коп. - витрат на проведення судової почеркознавчої експертизи (вх.№12410/22 від 20.09.2022) задоволено частково. Заяву представника позивача ОСОБА_1 - Якубовського Олександра Олександровича (вх.№15676/22 від 06.12.2022) про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 11792,4 грн. задоволено частково. Стягнуто з позивача ОСОБА_2 на користь відповідача Кредитної спілки "Експрес кредит юніон" 27473 грн. судових витрат, що становить різницю між 39253 грн. (52.5%) обґрунтованих витрат відповідача та 11780 грн. (47.5%) обґрунтованих витрат позивача. Решту витрат на правову допомогу залишено за відповідачем.
Відповідач – Кредитна спілка «Експрес Кредит Юніон», не погодившись з винесеним рішення, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 30 листопада 2022 року та додаткове рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 20.12.2022 у даній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до КС «Експрес Кредит Юніон» та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. 
Як вбачається з апеляційної скарги скаржник не посилається в такій на порушення, які здійсненні судом першої інстанції при прийнятті додаткового рішення в даній справі, а по суті оскаржує основне рішення, а відтак просить скасувати і додаткове рішення в зв`язку з цим. 
Позивач – ОСОБА_1 у відзиві на апеляційну скаргу відповідача щодо оскарження додаткового рішення Господарського суду Івано-Франківської від 20 грудня 2022 року в даній справі вказує, про те, що таке прийнято у відповідності до норм чинного процесуального права та з дотриманням критерію реальності таких та їх необхідності. Відповідно до цього, просить, апеляційну скаргу КС «Експрес кредит юніон» на додаткове рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 20.12.2022 залишити без задоволення.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 28 грудня 2022 року (головуючий суддя Малех І.Б., судді – Гриців В.М., Зварич О.В.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Кредитної спілки “Експрес Кредит Юніон”, б/н і б/д (вх. № апеляційного суду 01-05/3174/22, 01-05/3190/22, 01-05/3175/22 від 26.12.2022) в частині оскарження додаткового рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 20 грудня 2022 у справі №909/519/21. Витребувано матеріали справи №909/591/21 в Господарського суду Івано-Франківської області. 
10.11.2023 в канцелярію апеляційного суду поступили матеріали справи №909/519/21. 
В подальшому, ухвалою суду від 11.01.2023 призначено розгляд справи №909/519/21 в частині оскарження додаткового рішення в судове засідання на 15 лютого 2023 року о 10 год. 00 хв. 
В судовому засіданні 15.02.2023, судова колегія апеляційного суду оголосила перерву по розгляду справи щодо додаткового рішення до 08.03.2023 до 11 год. 15 хв. 
В судове засідання 08.03.2023 з`явились представники сторін, які підтримали свої доводи і заперечення з мотивів, наведених в апеляційній скарзі та відзиві на неї. 
Вивчивши матеріали справи в сукупності з апеляційною скаргою та відзивом на неї, оцінивши зібрані у справі докази, заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія Західного апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відповідність додаткового рішення від 20.12.2022 Господарського суду Івано-Франківської області у справі №909/519/21 нормам чинного процесуального права, матеріалам та обставинам справи, виходячи з наступного.
Судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи (аналогічний висновок міститься у п. 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 242/4741/16-ц).
Згідно з ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
За змістом ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону).
Відповідно до ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).
Практична реалізація цього принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).
Водночас за змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28.11.2002 "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за ст. 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" та "Єчюс проти Литви", п.п. 79 і 112).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
Тобто, нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п.п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).
Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору в контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (подібний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 912/1025/20).
У постанові Верховний Суд від 11.06.2021 у справі № 34-16/17-3683-2011 висловлено висновок про те, що під час вирішення питання про розподіл витрати на професійну правничу допомогу суд:
1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, визначеними у ч. 4 ст. 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;
2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені ч. ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).
Тобто критерії, визначені ч. 4 ст. 126 ГПК України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами ч. 4 ст. 129 цього Кодексу. Водночас критерії, визначені ч. 5 ст. 129 ГПК України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Витрати на професійну правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16).
Як вбачається з обставин справи представником від позивача був адвокат Якубовський О.О. який представляв інтереси на підставі ордера на надання правничої (правової) допомоги серія АТ №1002443 від 11.02.2020, а від відповідача представником був адвокат Жук Р.С. на підставі довіреності, б/н від 25.01.2021. 
Як встановлено з обставин справи представником позивача, з дотриманням строку, визначеного абз.2 частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, 05.12.2022 подано через електронний суд до Господарського суду Івано-Франківської області заяву вх. №15676/22 про понесення ним судових витрат по справі на суму 24 800 грн. 00 коп. та відшкодування їх в частині процентного співвідношення до результату задоволення позовних вимог, зокрема в розмірі 47,5% (задоволених позовних вимог). До вказаної заяви позивачем долучені докази понесення витрат на правову допомогу, а саме: копії договору про надання правової допомоги №93 від 11.02.2020, договір №1 від про зміни до договору №93 про надання правової допомоги від 11.02.2020, ордер про надання правничої допомоги серія АТ №1002443 від 11.02.2020, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №736 від 31.05.2010, акт здачі-приймання виконаних робіт від 30.11.2022, квитанцію №456222 від 30.11.2022 на суму 24 800 грн. 00 коп.
Представником відповідача також з дотриманням строку, визначеного абз.2 частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, 05.12.2022 подано через вхідну канцелярію Господарського суду Івано-Франківської області заявою вх. №16623/22 про понесення ним судових витрат по справі на правову допомогу на суму 78 000 грн. 00 коп. та 3  587 грн. 00 коп. – витрат на проведення судової почеркознавчої експертизи і відшкодування їх в частині процентного співвідношення до результату вирішення спору, зокрема в розмірі 52,5% (відмовлених позовних вимог). До вказаної заяви позивачем долучені докази понесення витрат на правову допомогу, а саме: копії договору про надання правової допомоги №25/01/21 від 21.01.2021, додаткової угоди №3 від 08.06.2021 до договору про надання правової допомоги №25/01/21 від 21.01.2021, довіреності б/н від 25.01.2021, посвідчення адвоката №1846 від 15.06.2021, детальний опис наданої правової допомоги від 01.12.2022.
Перевіривши зазначені вище докази, які надані позивачем на підтвердження правової допомоги, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що розмір правової допомоги, заявлений позивачем до відшкодування (остаточний розмір витрат в сумі 24 800 грн. 00 коп.), є доведеним, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат та їх співрозмірності у порівняні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Щодо твердження відповідача про необхідність зменшення розміру судових витрат (витрат на правову допомогу) позивача, через їх неспівмірність, у зв`язку із тим, що остаточна сума заявлених витрат на правову допомогу (складає 24 800 грн. 00 коп.) істотно перевищила суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку (складала 6 000 грн. 00 коп.), то суд першої інстанції правомірно врахував більш тривалий розгляд справи , що залежав саме від відповідача по справі, зокрема подання ним клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, після чого подання ним апеляційної скарги на ухвалу суду від 13.09.2021 (про призначення експертизи).
З врахуванням наведеного суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про співмірність заявленого позивачем до відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 24 800 грн. 00 коп.
З матеріалів справи як встановлено вище вбачається, що судові витрати по справі відповідача складають із витрат на правову допомогу в розмірі 78  000,00 грн. та витрат на проведення судової почеркознавчої експертизи в розмірі 6 768 грн. 00 коп.
В свою чергу позивач по справі із сумою витрат на правову допомогу не погодився, вказуючи на їх неспівмірність, та просив суд першої інстанції про їх зменшення, про що подано було суду відповідну заяву.
З акту прийому-передачі наданих послуг від 01.12.2022 зі сторони відповідача вбачається, що останнім включено до витрат на правову допомогу витрати по підготовці та направлення до суду апеляційної скарги на ухвалу суду про призначення судової експертизи (вартість послуг складає 3 000 грн. 00 коп.); підготовка клопотання про відкладення розгляду справи в суді апеляційної інстанції (вартість послуг складає 500,00 грн.). Відповідно до приписів норм Господарського процесуального кодексу України, відшкодування зазначених витрат підлягало у суді апеляційної інстанції. Таким чином, в цій частині витрат (на суму 3500 грн. 00 коп.), судом першої інстанції правомірно відмовлено. 
Також, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суджу про те, що останнім в акт також включено у витрат на правову допомогу, витрати по підготовці клопотань (від 04.08.2021 (вартість послуг складає 1000 грн. 00 коп.), від 12.09.2021 (вартість послуг складає 1000 грн. 00к.), від 18.05.2022 (вартість послуг складає 500 грн. 00 коп.), від 07.10.2022 (вартість послуг складає 500 грн. 00 коп.)) щодо долучення до матеріалів справи документів. Загальна вартість по підготовці зазначених клопотань складає 3 000 грн. 00 коп. Однак, такі клопотання є однотипними, а тому, як вірно зазначено місцевим господарським судом не потребують скільки витраченого часу, який зазначено відповідачем у акті виконаних робіт від 01.12.2022. З врахуванням наведеного судом вірно вказано, що зазначена сума є неспівмірною, а тому правомірно зменшено таку до 2000 грн. 00 коп.
Також судом першої інстанції вірно зауважено те, що відповідачем при визначенні суми витрат на правову допомогу включено, зокрема витрати по підготовці 27.07.2021 заяви про недостовірність доказів у справі (вартість складання вказаної заяви складає 3000 грн.) та 22.11.2022 заяви про застосування строку позовної давності (вартість послуг складає 1500 грн. 00 коп.). Загальна сума цих витрат складає 4500 грн. 00 коп., в задоволенні яких правомірно відмовлено, з посиланням на те, що зазначені заяви (недостовірність доказів та застосування строку позовної заяви) повинні бути частиною відзиву.
Відтак з врахування наведеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що суд першої інстанції обґрунтовано вказав, що загальна сума витрат на правову допомогу відповідача, яка підлягає зменшенню від суми 78 000 грн. 00 коп. складає 10 000 грн.00 коп. (3500 - витрати, які понесенні за розгляд справи в апеляційному суді, + 2000 грн. 00 коп. - витрат за подання однотипних заяв про долучення доказів по справі + 4 500 грн. 00к. - за подання заяви про недостовірність доказів (на суму 3000 грн.) та заяви про застосування строку позовної давності (на суму 1500 грн.) = 10 000грн 00к.).
У відповідності до положень ч. 4 ст. 129 ГПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (до яких у тому числі відносяться й витрати на професійну правничу допомогу та витрати на експертизу), покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як вбачається з обставин справи позовні вимоги задоволено частково, що у процентному співвідношенні задоволення становить у розмірі (47,5%), а відмова в позові складає - 52,5%.
Отже, відповідно до цього вірним є висновок суду про те, що з урахуванням процентного співвідношення та зменшення судом розміру витрат відповідача на професійну правову допомогу про відшкодування позивачу за рахунок відповідача витрат на правову допомогу в розмірі 11 780 грн. 00 коп., решту витрат на правову допомогу правомірно залишено за позивачем; та відшкодування відповідачу за рахунок позивача судових витрат по справі в сумі 39 253 грн. 00 коп., з них: 35 700 грн. 00 коп. - витрати на правову допомогу та 3 553 грн. 00 коп. - витрати на проведення судової почеркознавчої експертизи, решту суми судових витрат відповідача правомірно залишено за ним. По суті скаржником в апеляційній скарзі не оспорюються вище вказані суми.
Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Отже, додаткове рішення Господарського суд Івано-Франківської області від 20 грудня 2022 року у справі №909/519/21 належить залишити без змін, а апеляційну скаргу КС «Експрес Кредит Юніон» - без задоволення.
Керуючись ст.ст. 129, 236, 269, 275, 276, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -
П О С Т А Н О В И В :
1.          Апеляційну скаргу Кредитної спілки “Експрес Кредит Юніон”, б/н і б/д (вх. № апеляційного суду 01-05/3174/22, 01-05/3190/22, 01-05/3175/22 від 26.12.2022) – залишити без задоволення.
2.          Додаткове рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 20 грудня 2022 року у справі №909/519/21 - залишити без змін.
3.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів відповідно до ст.ст. 286 - 289 ГПК України. 
4.          Матеріали справи №909/519/21 повернути Господарському суду Івано-Франківської області. 
                    Повний текст постанови складено та підписано 20.03.2023 . 

Головуючий суддя                                                                      І.Б. Малех 
Суддя                                                                                          В.М. Гриців
Суддя                                                                                          О.В. Зварич