УХВАЛА

30 січня 2023 року
м. Київ
справа №320/11167/21
адміністративне провадження №К/990/1333/23
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Усенко Є.А.,
суддів: Гімона М.М.,  Пасічник С.С., 
розглянув матеріали касаційної скарги Головного управління ДПС у Київській області, як відокремленого підрозділу ДПС (далі - ГУ ДПС), на рішення Київського окружного адміністративного суду від 22.12.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.10.2022 у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Київській області до Товариства з додатковою відповідальністю "Узинський цукровий комбінат", Товариства з обмеженою відповідальністю "Обухівське" про визнання недійсним договору дарування, застосування наслідків недійсності правочину та стягнення в дохід держави об`єкту нерухомого майна,
УСТАНОВИВ:
ГУ ДПС звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю (ТДВ) "Узинський цукровий комбінат", Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) "Обухівське", в якому просило суд:
- визнати недійсним договір дарування від 07.07.2021 №467, укладений між ТДВ "Узинський цукровий комбінат" (код ЄДРПОУ 00372536) та ТОВ "Обухівське" (код ЄДРПОУ 43008254);
- застосувати наслідки, передбачені частиною третьою статті 228 Цивільного кодексу України, та стягнути в дохід держави об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер 129104032204), який розташований за адресою: Київська область, Білоцерківський район, м. Узин, вул. Маяковського, буд. 2-б.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 22.12.2021, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.10.2022, у задоволенні позову відмовлено.
09.01.2023 ГУ ДПС направило на адресу Верховного Суду засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на вищезазначені судові рішення.
За змістом статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС) відкриття касаційного провадження обумовлено, зокрема, відповідністю касаційної скарги вимогам цього Кодексу щодо форми і змісту касаційної скарги. 
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
ГУ ДПС у касаційній скарзі підставами касаційного оскарження зазначило пункти 2, 4 частини четвертої статті 328, частину другу статті 353 КАС.
Пунктом 2 частини четвертої статті 328 КАС встановлено, що  підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення  від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.
Згідно з абзацом третім пункту 4 частини другої статті 330 КАС у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
ГУ ДПС не зазначає, якого висновку Верховного Суду стосується вказана ним підстава касаційного оскарження судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, передбачена пунктом 2 частини четвертої статті 328 КАС.  
Відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 328 КАС підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Обґрунтовуючи підставу касаційного оскарження, яка у касаційній скарзі вказана як пункт 4 частини четвертої статті 328, частина друга статті 353 КАС, ГУ ДПС доводить, що суди першої та апеляційної інстанцій зробили висновок, що позивач не довів, що договір дарування від 07.07.2021 №467 між ТДВ "Узинський цукровий комбінат" та ТОВ "Обухівське" був укладений з метою ухилення від сплати узгодженої суми податкових зобов`язань, на підставі недопустимих доказів. Тобто, цей довід ГУ ДПС відповідає підставі касаційного оскарження, передбаченій пунктом 4 частини четвертої статті 328, пунктом 4 частини другої статті 353 КАС. Разом з тим, критерії допустимості доказів встановлені статтею 74 КАС, нормами якої передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
ГУ ДПС не наводить довід, які докази, на підставі яких суди першої та апеляційної інстанцій зробили вищезазначений висновок, отримані з порушенням встановленої законом процедури, або які обставини встановлені на підставі доказів, які не передбачені законом (повинні були встановити на підставі тих доказів, які визначені законом).
Доводи позивача лежать у площині підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 4 частини четвертої статті 328, пунктом 1 частини другої статті 353 КАС. Така підстава ГУ ДПС, однак, не зазначається.
Крім того, ГУ ДПС слід взяти до уваги при уточненні підстави касаційного оскарження, що оцінка судами першої та апеляційної інстанцій доказів, на які посилається позивач, зроблена з урахуванням встановлених у справі №320/11167/21 обставин, що договір дарування від 07.07.2021 №467 розірваний 19.11.2021, а за ТДВ "Узинський цукровий комбінат" в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (номер інформаційної довідки 285896333, сформованої 22.11.2021) зареєстровано право власності на гуртожиток № 129104032204, розташований за адресою: Київська область, Білоцерківський район, м. Узин, вул. Маяковського (Володимира Симиренка), буд. 2-б.
Згідно з частиною другою статті 332 КАС до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, частиною другою якої передбачено залишення позовної заяви без руху із зазначенням її недоліків, способу та строку для їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Зважаючи на викладене, касаційна скарга ГУ ДПС залишається без руху із наданням десятиденного строку з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, протягом якого скаржник має право надати/надіслати суду касаційної інстанції: касаційну скаргу з уточненням підстави (підстав) касаційного оскарження судових рішень у цій справі.
Керуючись статтею 248, частиною другою статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області, як відокремленого підрозділу ДПС, на рішення Київського окружного адміністративного суду від 22.12.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.10.2022 залишити без руху.
Встановити для усунення зазначених в ухвалі недоліків десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Є.А. Усенко
М.М. Гімон 
С.С. Пасічник
Судді Верховного Суду