ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року 
м. Київ

справа №760/4516/20
адміністративне провадження № К/990/31580/22 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Єресько Л.О.,
суддів: Соколова В.М.,  Білак М.В., 
розглянувши у порядку письмового провадження у касаційній інстанції адміністративну справу № 760/4516/20
за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції у м.Києві Сороки Андрія Андрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення
за касаційною скаргою ОСОБА_1 
на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 вересня 2022 року, постановлену колегією суддів у складі: головуючого судді Чаку Є.В., суддів Єгорової Н.М., Коротких А.Ю.,
УСТАНОВИВ:
1. В лютому 2020 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві Сороки Андрія Андрійовича (далі - відповідач) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ 1343918 від 19.07.2019 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 122 КУпАП України.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
2. Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 20.10.2021 у задоволенні позову відмовлено.
3. Не погодившись із цим рішенням суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу.
4. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.07.2022 апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з тим, що апелянт не сплатив судовий збір та пропустив строк на апеляційне оскарження. Цією ухвалою скаржнику запропоновано надати докази сплати судового збору у розмірі 630,60 грн та обґрунтоване клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, вказавши поважні підстави пропуску такого строку.
4.1. Залишаючи апеляційну скаргу без руху суд апеляційної інстанції зазначив, що із матеріалів справи слідує, що із оскаржуваним рішенням від 20.10.2021 позивач ознайомився та отримав його у приміщенні Солом`янського районного суду м. Києва - 03.12.2021, а із апеляційною скаргою звернувся до суду лише 16.06.2022, тобто поза межами встановленого частиною четвертою статті 286 КАС України десятиденного строку. 
4.2. Оцінивши наведені у доданому до апеляційної скарги клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження доводи апелянта про поважність причин пропуску цього строку, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про їх неповажність, з огляду на те, що: у поданій апеляційній скарзі не зазначено жодних обставин, які є об`єктивно непереборними, такими, що не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду з апеляційною скаргою після отримання позивачем копії оскаржуваного судового рішення, і в жодному разі не дають право особі у будь-який необмежений час після спливу строку на апеляційне оскарження реалізовувати право на апеляційне оскарження судового рішення; обставини, на які посилається позивач більшою мірою стосуються витраченого ним тривалого часу на підготовку правової позиції у цій справі, з урахуванням відсутності у нього юридичної освіти. Між тим такі доводи на переконання суду апеляційної інстанції не свідчать про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення.
5. На виконання ухвали суду від 04.07.2022 від позивача 29.07.2022 на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків. У вказаній заяві позивач просив поновити строк на апеляційне оскарження та звільнити його від сплати судового збору.
6. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.09.2022 задоволено клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору та звільнено його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги; у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 20.10.2021 у справі № 760/4516/20 відмовлено на підставі пункту 4 частини першої статті 299 КАС України.
6.1. Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції виходив з того, що вказані апелянтом причини пропуску строку не свідчать про наявність обставин, які б об`єктивно перешкоджали останньому оскаржити рішення суду першої інстанції до суду апеляційної інстанції у встановлений процесуальним законом строк. Зокрема, посилаючись на хворобу коронавірусною інфекцією та перебування на самоізоляції у період з 03.12.2021 по 22.02.2022, а також перебування у період з 24.02.2022 по 13.06.2022 через військовий стан поза межами міста Києва, доказів на підтвердження цих обставин апелянт до суду не надав. 
6.2. На думку суду апеляційної інстанції за цих обставин об`єктивні та поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження відсутні, а тому підстав до його поновлення немає.
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги та її рух в касаційній інстанції
7. До Верховного Суду 14.11.2022 надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 20.10.2021 та ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.09.2022 у справі № 760/4516/20, у якій скаржник просить скасувати оскаржувані рішення, а справу направити до суду першої інстанції.
8. Ухвалою колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17.11.2022 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 20.10.2021 у справі № 760/4516/20 на підставі пункту 1 частини першої статті 333 КАС України, оскільки рішення суду першої інстанції не було переглянуто судом апеляційної інстанції.
9. Касаційна скарга на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.09.2022 подана скаржником з підстав порушення судом апеляційної норм процесуального права.
9.1. За доводами цієї касаційної скарги стверджується, що факт ознайомлення позивача 03.12.2021 з матеріалами справи та оскаржуваним рішенням суду першої інстанції не тягне за собою правових наслідків, передбачених статтею 251 КАС України, оскільки в матеріалах справи відсутні докази вручення або надсилання позивачу рішення суду саме рекомендованим листом з повідомлення про вручення, що свідчить про порушення судом першої інстанції приписів цієї статті в частині направлення копії  судового рішення протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
9.2. Скаржник звертає увагу, що Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 23.06.2022 у справі № 380/12657/21 зазначив, що в аспекті реалізації учасником справи права на апеляційне оскарження важливим є дотримання судом першої інстанції порядку проголошення та вручення (надсилання) копій судових рішень, визначеного статтею 251 КАС України. Недотримання судом першої інстанції відповідного порядку може бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, з урахуванням інших фактичних обставин.
9.3. На переконання скаржника, застосувавши до апелянта наслідки пропуску строку на апеляційне оскарження, судом апеляційної інстанції фактично покладено на позивача відповідальність за порушення судом першої інстанції норм процесуального права, чим фактично позбавлено останнього права на апеляційне оскарження та порушено принцип рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
9.4. Касатор просить також врахувати, що постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 (в редакції від 31.05.2022 та чинній на сьогоднішній день) «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» було продовжено встановлений на території України карантин.
9.5. Своєю чергою, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19)» від 30.03.2020 № 540-IX (в редакції від 28.04.2021 та чинній на сьогоднішній день) до КАС України внесено зміни в розділ VI «Прикінцеві положення», який доповнено пунктом 3, у якому, серед іншого, визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОУЮ-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).
9.6. Крім того указує, що Рада суддів України оприлюднила рекомендації роботи судів в умовах воєнного стану згідно яких рекомендувала виважено підходити до питань, пов`язаних з поверненням різного роду процесуальних документів, залишення їх без руху, встановлення різного роду строків, по можливості продовжувати їх щонайменше до закінчення воєнного стану.
10. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 06.12.2022 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.09.2022 у справі № 760/4516/20.
11. Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду Єресько Л.О. від 22.02.2023 закінчено підготовчі дії у справі та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження у відповідності до вимог статті 345 КАС України.
Позиція інших учасників справи 
12. Ухвалу Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 06.12.2022 про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 отримано відповідачем 13.12.2022, що підтверджується наявним у матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення ПАТ "Укрпошта", ідентифікатор внутрішнього поштового відправлення 0102936999490. Водночас від відповідача відзив на касаційну скаргу не надходив, що відповідно до статті 338 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду апеляційної інстанції за наявними в справі матеріалами у відповідності до пункту 3 частини першої статті 345 КАС України.
Оцінка висновків суду, рішення якого переглядається, та аргументів учасників справи
13. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених у статті 341 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, виходить із такого.
14. Відповідно до ухвали Верховного Суду від 06.12.2022 касаційне провадження у справі відкрито з метою перевірки доводів касаційної скарги про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, зокрема, статті 299 КАС України, що є підставою касаційного оскарження згідно з частиною третьою статті 328 КАС України.
15. За приписами частини першої статті 293 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
16. Статтею 295 КАС України встановлені загальні правила обчислення строку на апеляційне оскарження.
17. Відповідно до частини першої статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
18. Згідно з частиною другою статті 295 КАС України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
19. При цьому, згідно із частиною першою статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
20. Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності встановлені у статті 286 КАС України.
21. Предметом судового контролю у цій справі є постанова Управління патрульної поліції у м. Києві щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а отже, провадження у ній здійснюється з урахуванням особливостей, визначених статтею 286 КАС України.
22. Так, згідно із частиною четвертою статті 286 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.
23. За правилами, встановленими статтею 271 КАС України у справах, визначених, статтями 273 - 277, 280 - 289 цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення. Копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.
24. Питання щодо вручення судових рішень врегульовано положеннями статті 251 КАС України.
25. Частиною четвертою статті 251 КАС України визначено, що за заявою учасника справи копія повного судового рішення вручається йому під розписку безпосередньо в суді.
26. Відповідно до положень частини п`ятої статті 251 КАС України копії повного судового рішення вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення. Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
27. Згідно із пунктом 1 частини шостою цієї статті днем вручення судового рішення є, зокрема день вручення судового рішення під розписку.
28. Частиною третьою статті 298 КАС України встановлено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. 
29. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
30. Відповідно до частини першої статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо, зокрема скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними. 
31. Отже, вказаною законодавчою нормою встановлено дві обставини, за яких суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження: якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження та якщо наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
32. Судом апеляційної інстанції встановлено, що оскаржуване рішення Солом`янського районного суду м. Києва ухвалене 20.10.2021, позивач ознайомився з матеріалами справи та отримав вказане рішенням суду 03.12.2021, однак апеляційна скарга подана ним 16.06.2022, тобто з порушенням встановленого процесуальним законом строку для її подання.
33. Дійшовши висновку про неповажність причин пропуску позивачем строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції відмовив у відкритті апеляційного провадження.
34. Надаючи оцінку доводам касаційної скарги та правильності застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, колегія суддів виходить із такого.
35. Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. 
36. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
37. Стаття 286 КАС України є спеціальною нормою процесуального закону, що визначає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, та частина четверта якої встановлює спеціальні у відношенні до статті 295 КАС України строки на апеляційне оскарження (протягом десяти днів) і порядок обчислення цього строку (з дня проголошення судового рішення).
38. Водночас статтею 286 КАС України не обмежено повноваження суду апеляційної інстанції щодо поновлення строку на апеляційне оскарження в порядку частини третьої статті 295 КАС України, і на відміну від правил, установлених статтею 270 КАС, передбачений статтею 286 КАС України строк на апеляційне оскарження не є обмеженим.
39. Отже, причини пропуску строку на апеляційне оскарження у справах цієї категорії підлягають оцінці на предмет їх поважності в загальному порядку, передбаченому процесуальним законом, з урахуванням визначених частиною четвертою статті 286 КАС України особливостей, і суд апеляційної інстанції не обмежений у повноваженні щодо поновлення цього строку за наявності відповідних підстав, з урахуванням визначених цією статтею строків апеляційного оскарження.
40. Частина друга статті 44 КАС України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
41. Для цього апелянт як особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.
42. Суд зауважує, що строк звернення до суду, як одна із складових гарантії "права на суд", може і має бути поновленим, лише у разі наявності достатніх на те поважних причин.
43. Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду.
44. Наведене дає підстави для висновку, що поновлення встановленого процесуальним законом строку для подання апеляційної скарги здійснюється судом у виняткових, особливих випадках й лише за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на звернення до суду.
45. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.10.2020 у справі № 9901/32/20 дійшла висновку, що інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.
46. У своїх постановах Велика Палата Верховного Суду неодноразово вказувала, що поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася із адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
47. Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
48. Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулася з апеляційною скаргою, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.
49. Суд апеляційної інстанції, урахувавши положення статті 121 КАС України, якою передбачено можливість поновлення за заявою учасника справи пропущеного процесуального строку, встановленого законом, у разі визнання судом причини пропуску цього строку поважними, надаючи оцінку клопотанню позивача в апеляційній скарзі про поновлення строку на її подання, дійшов висновку про неповажність наведених у ньому ОСОБА_1 причин з огляду на те, що апелянтом не зазначено жодних обставин, які є об`єктивно непереборними, такими, що не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду, а посилання позивача на відсутність у нього юридичної освіти, що вплинуло на час підготовки ним апеляційної скарги не свідчать про поважність причин пропуску строку.
50. За наслідками розгляду вказаного клопотання, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.07.2022 суд апеляційної інстанції залишив апеляційну скаргу ОСОБА_1 без руху, зокрема, і з підстав пропуску строку звернення до суду та запропонував апелянту подати до суду обґрунтоване клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, вказавши поважні підстави пропуску такого строку.
51. На виконання вимог вказаної ухвали позивач надіслав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження у якому, серед іншого, посилався на ту обставину, що у період з 03.12.2021 по 22.02.2022 (день відновлення нюху та смаку) хворів коронавірусною інфекцією та перебував на самоізоляції, а у період з 24.02.2022 по 13.06.2022 через військовий стан перебував поза межами міста Києва.
52. Надаючи оцінку вказаним аргументам апелянта на предмет їх поважності суд апеляційної інстанції виходив із того, що на підтвердження наведених у клопотанні доводів ОСОБА_1 до суду будь-яких доказів не надав, а тому за відсутності об`єктивних та поважних причини пропуску строку звернення до суду із апеляційною скаргою, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що підстав до поновлення пропущеного апелянтом строку не має. 
53. Колегія суддів погоджується із цим висновком суду апеляційної інстанції, позаяк тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судових рішень у апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск цього строку з поважних причин.
54. При цьому, обов`язок доведення обставин, з якими сторона пов`язує поважність причин пропуску строків звернення до суду, покладається на особу, яка звернулася до суду.
55. Водночас позивач, подаючи суду апеляційної інстанції на виконання ухвали від 04.07.2022 клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження доказів на підтвердження наведених у ньому причин пропуску такого строку та які б могли бути предметом оцінки суду, не надав.
56. Зокрема, позивач не надав документального підтвердження звернення його до лікаря для оформлення його перебування на лікарняному чи самоізоляції відповідно до вимог чинного законодавства за період з 03.12.2021 по 22.02.2022. 
57. Посилання позивача на внесення Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 № 540-IX (який набрав чинності 02.04.2020) змін до розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України, а саме продовження строків звернення до адміністративного суду на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) є безпідставними.
58. Так, 17.07.2020 набрав чинності Закон України від 18.06.2020 № 731-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» (далі - Закон № 731-ІХ), згідно пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих і перехідних положень якого встановлено, зокрема, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30.03.2020, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.
59. При цьому, пунктом 3 вищезазначеного Закону пункт 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України викладено в такій редакції: "під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином».
60. Разом з тим, запроваджений Законом №731-ІХ механізм поновлення строку може бути реалізований виключно за умови, якщо особа, яка оскаржує судове рішення, доведе, що неможливість вчинення процесуальної дії була пов`язана з обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. 
61. Проте, як установлено судом апеляційної інстанції та підтверджується матеріалами справи, клопотання апелянта не містить доводів та обгрунтувань, підтверджених належними доказами щодо його хвороби на коронавірусну інфекцію та перебування на самоізоляції (COVID-19).
62. Поряд із цим, КАС України передбачено можливість подання апеляційної скарги до адміністративного суду як у письмовій, так і в електронній формах; при цьому, у електронній формі апеляційну скаргу може бути подано виключно з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Отже, позивач мав змогу подати апеляційну скаргу в електронній формі за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. При цьому, позивач не був позбавлений можливості звернутися за правовою допомогою з метою захисту його порушених прав у суді.
63. Стосовно аргументів скаржника про його перебування у період з 24.02.2022 по 13.06.2022 через військовий стан поза межами міста Києва без засобів зв`язку, що перешкоджало останньому своєчасно звернутися до суду із апеляційною скаргою, то ці доводи також не були підтверджені ним будь-якими доказами.
64. При цьому, посилання позивача на опубліковані 02.03.2022 Радою суддів України рекомендації роботи судів в умовах воєнного стану, серед яких рекомендовано по можливості продовжувати різного роду строків щонайменше до закінчення воєнного стану, то це рішення має рекомендаційний характер і враховується судом у сукупності із іншими обставинами та доказами, які свідчать про наявність підстав для поновлення строку звернення до суду.
65. Надаючи оцінку доводам касаційної скарги в частині невиконання судом першої інстанції обов`язку визначеного частиною п`ятої статті 251 КАС України щодо направлення протягом двох днів із дня складення судового рішення у повному обсязі рекомендованим листом з повідомленням про вручення, що свідчить про порушення судом першої інстанції норм процесуального права та з огляду на це наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, колегія суддів зауважує про таке.
66. Як слідує з ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.07.2022, суд апеляційної інстанції обраховував початок перебігу строку на подання апеляційної скарги на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 20.10.2021 із дати отримання його позивачем - 03.12.2021 у приміщенні суду першої інстанції за заявою ОСОБА_1 , що підтверджується матеріалами справи.
67. Своєю чергою частина четверта статті 251 КАС України передбачає, що за заявою учасника справи копія повного судового рішення вручається йому під розписку безпосередньо в суді, а днем вручення судового рішення у цьому випадку згідно частини шостої цієї статті є день вручення судового рішення під розписку.
68. Таким чином суд апеляційної інстанції надаючи оцінку причинам пропуску позивачем строку на апеляційне оскарження на предмет їх поважності, з урахуванням визначених статтею 286 КАС України строків апеляційного оскарження, визначив початок перебігу такого строку виходячи саме із встановленої судом дати отримання ОСОБА_1 оскаржуваного рішення.
69. А тому доводи скаржника, що у цьому випадку суд апеляційної інстанції, застосувавши до апелянта наслідки пропуску строку на апеляційне оскарження, фактично покладає на позивача відповідальність за порушення судом першої інстанції норм процесуального права, є необґрунтованими.
70. Підсумовуючи наведене, з урахуванням обставин подання апеляційної скарги, часових меж з моменту, коли позивач отримав оскаржуване судове рішення (03.12.2021) до моменту його оскарження (16.06.2022), тобто зі спливом майже шести місяців, невчинення ним дій, спрямованих на своєчасне його оскарження, Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про відсутність причин, які б свідчили про поважність пропуску строку звернення до суду із апеляційною скаргою.
71. У контексті доводів касаційної скарги Суд вважає за необхідне зазначити, що ЄСПЛ у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. У рішенні від 18.10.2005 у справі «МШ «Голуб» проти України» ЄСПЛ зазначив, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання.
72. Отже, за практикою ЄСПЛ застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду.
73. Водночас позивач не наводить умотивованих доводів, підтверджених належними доказами в обґрунтування того, що тривалий пропуск строку на апеляційне оскарження рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 20.10.2021, дійсно пов`язаний з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами.
74. Таким чином суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку, що вказані позивачем доводи не є об`єктивними перешкодами чи труднощами пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення, оскільки не свідчать про об`єктивну неможливість звернутися до суду в установлений законом строк для оскарження рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 20.10.2021.
75. З огляду на вказане, суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження з підстав пропуску апелянтом строку на апеляційне оскарження та відсутності підстав для його поновлення, правильно застосував положення пункту 4 частини першої статті 299 КАС України.
76. За таких умов, колегія суддів, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду апеляційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, приходить до висновку, що суд апеляційної інстанції, ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права.
77. Частиною першою статті 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
78. Таким чином, оскільки при ухваленні судового рішення суд апеляційної інстанції порушень норм процесуального права не допустив, то колегія суддів дійшла висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.
79. З огляду на результат касаційного перегляду та відсутність документального підтвердження понесених судових витрат, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
2. Ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 вересня 2022 року у справі № 760/4516/20 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді | Л.О. Єресько  В.М. Соколов   М.В. Білак