ПОСТАНОВА 
Іменем України

10 січня 2023 року                                                                  м. Кропивницький

справа № 398/1955/22
провадження № 22-ц/4809/153/23 

       Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
головуючий суддя - Дьомич Л. М. (суддя - доповідач),
судді – Дуковський О.Л., Карпенко О.Л.,
учасники справи: 
позивач – Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»;
відповідач – ОСОБА_1 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в порядку спадкування зі спадкоємця боржника, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 вересня 2022 року  (суддя Демченко І.М.).
В С Т А Н О В И В:
Короткий зміст позовних вимог 

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в порядку спадкування зі спадкоємця боржника.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_2 (мати відповідача) з метою отримання банківських послуг підписала заяву від 11.06.2013 про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанк. При підписанні цієї заяви підтвердила згоду, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які були надані у письмовій формі, складають укладений договір про надання банківських послуг. 
Позивач зазначає, що, підписавши заяву, між сторонами у відповідності до ст. 634 ЦК України був укладений договір про надання банківських послуг шляхом приєднання ОСОБА_2 до договору на запропонованих банком умовах.
Банком на підставі цього договору відкрито ОСОБА_2 картковий рахунок, надано у користування кредитну картку та встановлено розмір кредитного ліміту, який в подальшому збільшено до 20 000,00 грн.
ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 померла.
Станом на день її смерті заборгованість перед Банком становить 18 918,31 грн, яка складається з простроченого тіла кредиту.
27 липня 2020 року позивачем було направлено претензію кредитора до Олександрійської міської державної нотаріальної контори.
05 серпня 2020 року отримано відповідь, про те, що претензію кредитора переслано до приватного нотаріуса Куліш Л.Г. за місцем заведення спадкової справи.
05 січня 2021 року позивачем від нотаріуса отримано лист, що спадкоємцем померлої ОСОБА_2 є ОСОБА_1 , а також повідомлено, що ним отримано свідоцтво про право на спадщину.
25 жовтня 2021 року до спадкоємця позичальника було направлено лист-претензію, проте ніяких дій зі сторони відповідача виконано не було.
Посилаючись на те, що спадкоємцем ОСОБА_2 є ОСОБА_1 , який отримав спадщину, позивач просить суд стягнути зі спадкоємця заборгованість за кредитним договором у розмірі 18 918, 31 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 вересня 2022 року у задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» у даній справі відмовлено.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пред`явлено вимоги про стягнення заборгованості з пропуском визначеного законом шестимісячного строку, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Не погодившись із рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 вересня 2022 року, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Відповідно до поданої апеляційної скарги просить судове рішення скасувати та постановити нове, яким позовні вимоги банку задовольнити у повному обсязі. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що вимога може бути пред`явлена кредитором безпосередньо спадкоємцю, а також через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який у строк встановлений ст. 1281 ЦК України приймає претензії кредиторів спадкодавця.
Посилається на подібні висновки Верховного суду у постанові від 12.04.2017 у справі №6-2962цс16, у постанові від 13.06.2018 у справі №758/8549/15-ц, та у постанові від 11.07.2018 у справі №495/1933/15-ц.
Вважає, що ним виконано вимоги ст. 1281 ЦК України та своєчасно пред`явлено вимогу до спадкоємця шляхом направлення такої вимог до нотаріуса, а тому наявні всі підстави для стягнення заборгованості з відповідача.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» подано апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції 05 жовтня 2022 року.
Ухвалою суду від 05 жовтня 2022 року витребувано з  Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області матеріали цивільної справи №398/1955/22 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в порядку спадкування зі спадкоємця боржника.
Ухвалою суду від 18 жовтня 2022 року відкрито провадження у даній справі; встановлено строк для подачі відзиву.
04 листопада 2022 року закінчено підготовчі дії, справу призначено до розгляду в суді апеляційної інстанції на 01 грудня 2022 року, про що постановлено відповідну ухвалу.
01 грудня 2022 року розгляд справи відкладено на 21 грудня 2022 року.
Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу представник відповідача просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції – без змін. На переконання відповідача позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги. 
Зазначає, що посилання скражника в апеляційній скарзі на постанови Верховного Суду є необґрунтованими, оскільки вказані постанови є застарілими та не стосуються предмету розгляду даної справи (а.с. 194-197). 
20 грудня 2022 року від представника відповідача надійшла заява, в якій просить проводити судове засідання без участі відповідача та його представника, заперечує щодо задоволення апеляційної скарги в повному обсязі (а.с.217).
21 грудня 2022 року учасники справи в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи (а.с. 214-215).
Відповідно до ст. 268 ЦПК, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд приймає рішення без його проголошення.
Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, за наступного.

Обставини справи, встановлені судами

Судами встановлено та не заперечується відповідачем, що 11.06.2013 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанк» (а.с. 33).
Згідно з довідкою АТ КБ «ПриватБанк» Катановій Н.М. 25.01.2006 року відкрито рахунок № НОМЕР_2 зі строком дії до 01/13; 11.06.2013 року було отримано карту № НОМЕР_3 зі строком дії до 03/17, 24.09.2015 року було отримано картку № НОМЕР_4 зі строком дії до 04/18, 09.01.2016 року було отримано карту № НОМЕР_5 зі строком дії до 06/18, 07.07.2018 року було отримано картку № НОМЕР_6 зі строком дії до 06/22 (а.с.69).
Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 , виданого 12 травня 2020 року Олександрійським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 75).
Згідно з наданим Банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_2 станом на дату смерті становить 18 918,31 грн ( а.с. 12-22).
23.07.2020 року позивачем було направлено до Олександрійської міської державної нотаріальної контори Кіровоградської області претензію кредитора в порядку ст.1281ЦК України (а.с.77).
05.08.2020 року Олександрійською міською державною нотаріальної конторою №1 Кіровоградської області повідомлено АТ КБ «Приватбанк», що претензію кредитора переслано приватному нотаріусу Олександрійського міського нотаріального округу Куліш Л.Г. за місцем відкриття спадкової справи (а.с. 78).
Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Олександрійського міського нотаріального округу Куліш Л.Г. від 23.12.2020 року вих. №135/02-14, Банку було повідомлено про видачу спадкоємцю боржника ОСОБА_1 , померлої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтва про право на спадщину на квартиру номер АДРЕСА_1 , від 22 грудня 2020 року за реєстровим номером №803 (а.с. 79).
13.10.2021 року за вих. № SAMDN51000092022924 банком направлено лист-претензію на адресу відповідача щодо сплати заборгованості в розмірі 18 918,31грн. за кредитним договором б/н від 11.06.2013 року, як спадкоємця після померлої ОСОБА_2 (а.с. 80). 

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин (ст. 264 ЦПК України).
Зазначеним вимогам процесуального закону оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає.
Відповідно до  ч.ч.1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша  фінансова установа  (кредитодавець)  зобов`язується  надати грошові  кошти (кредит)  позичальникові у  розмірі та  на умовах,  встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).
Відповідно до змісту ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України.
За приписами ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до  ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
За правилом ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Як передбачено у ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.ч. 1, 2, 5 ст. 1268 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Законодавством визначено, що у випадку прийняття спадщини відбувається припинення одних правовідносин і виникнення інших, при цьому правовідносини за змістом і природою продовжують існувати за основними своїми характеристиками (універсальне правонаступництво).
Основною метою універсального правонаступництва є збереження стабільності цивільного обороту за допомогою забезпечення заміни третіми особами особи, яка вибула зі складу учасників цивільного обороту.
Таким чином, у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину, не відмовились від її прийняття, замінюють його у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця.
При цьому необхідно враховувати, що спадкування - це вольовий акт (окрім деяких винятків), яким спадкоємець свідомо приймає рішення про прийняття спадщини або свідомо не користується правом відмовитися від такого прийняття спадщини. 
Статтею 1281 ЦК України  унормовано,  що спадкоємці  зобов`язані  повідомити кредитора  спадкодавця про  відкриття спадщини,  якщо їм  відомо про  його борги,  та/або  якщо вони спадкують майно,  обтяжене  правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.
За положеннями ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.
Саме на підставі норм ст. 1282 ЦК України позивач і заявив вимоги до відповідача у цій справі.
Зважаючи на наведене, кредитор вправі вимагати з відповідача стягнення суми заборгованості за кредитним договором.
Вимога може бути заявлена кредитором безпосередньо спадкоємцю, а також через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який у строк, встановлений ст. 1281 ЦК України, приймає вимоги кредиторів спадкодавця.
Такі правові висновки викладено в постановах Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 645/3265/13-ц, від 12 травня 2022 року у справі № 577/650/21.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що позивачем не доведено належними і допустимими доказами, що АТ КБ «Приватбанк», як кредитор, пред`явив вимоги до спадкоємця померлого боржника з дотриманням строків, встановлених ст. 1281 ЦК України.
З даним висновком суду першої інстанції апеляційний суд не погоджується з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем встановлений ч.ч. 2, 3 ст. 1281 ЦК України строк виконаний. Так, позичальниця померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а вимога до спадкоємців заявлена Банком через нотаріуса 23 липня 2020 року (при цьому на зазначену дату свідоцтва про право на спадщину, не видавалися, а тому позивач не міг пропустити шестимісчний строк з дня одержання спадкоємцями свідоцтва про право на спадщину. Отже, Банк виконав вимоги ст. 1281 ЦК України, своєчасно пред`явивши вимоги до спадкоємців через нотаріуса.
Таким чином, шестимісячний строк пред`явлення вимоги до спадкоємців ОСОБА_2 , передбачений ч. 2 ст. 1281 ЦК України, щодо заборгованості на суму 18 918,31 грн позивачем не пропущений.
З матеріалів справи вбачається, що спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняв її син – ОСОБА_1 . Зазначена обставина відповідачем не заперечується.
Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційним судом враховано, що при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини:
- чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені ч.ч. 2, 3 ст. 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі ч. 4 ст. 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги;
- коло спадкоємців, які прийняли спадщину;
- при дотриманні кредитором строків, визначених ст. 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини);
- при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України.
Всупереч викладеному, суд першої інстанції не надав належну оцінку доказам, наявним в матеріалах справи.
Суд першої інстанції та відповідач хибно трактують статтю 1281 ЦК, пов`язуючи передбачений строк вимоги кредитора з отриманням свідоцтва про спадкування. Частина 2 та 3 даної норми визначає строк відліку зарахування вимоги кредитора. Тобто з дня прийняття спадщини, або з дня отримання свідоцтва про право на спадщину. Подача заяви до нотаріальної контори передбачає вимогу до спадкоємців, які прийняли спадщину.
Банк, звертаючись до суду з позовними вимогами, просив стягнути зі спадкоємця боржника заборгованість за кредитом у розмірі 18 918,31 грн.
Вирішуючи спір у цій частині, колегія суддів  виходить з того,  що у справі,  що переглядається, встановлено та підтверджено матеріалами справи наявність кредитних зобов`язань між Банком та  ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
За доводами Банку, позичальниця свої обов`язки за кредитним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого утворилась заборгованість за простроченим тілом кредиту, наявність та розмір якої встановлюється з наданих Банком розрахунку та виписки. 
Відповідно до розрахунку заборгованості, 27 квітня 2020 року є останньою датою користування кредитними коштами, після чого заборгованість позичальниці за тілом кредиту станом на 01 травня 2020 року складає 18 918, 31 грн.
Згідно ч. 1 ст. 1282 ЦК України при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця.
Одним із основних принципів цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, закріплений у статтях 12, 81 ЦПК України, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Ураховуючи предмет спору у зазначеній справі, до обов`язку позивача як кредитора спадкодавця належить доказування обставин щодо розміру заборгованості боржника на день відкриття спадщини, наявність спадкоємців боржника, дотримання кредитором строку, визначеного статтею 1282 ЦК України, звернення з вимогою до спадкоємців боржника, а до обов`язку спадкоємця позичальника, у разі заперечення проти заявлених вимог, належить обов`язок доведення розміру та вартості успадкованого ним майна. Таким чином, обсяг спадкового майна та його вартість повинен доводити спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна.
Подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 18 вересня 2019 року у справі № 640/6274/16-ц, від 29 січня 2020 року у справі № 496/4363/15-ц, від 19 лютого 2020року у справі № 607/98/17, від 04 березня 2020 року у справі №2609/30529/12.
Відповідачем у справі – спадкоємцем позичальниці, не заперечувалися обставини наявності заборгованості спадкодавця перед позивачем, не оспорювався визначений позивачем розмір та не надано доказів на її спростування.
З матеріалів спадкової справи вбачається, що ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2 отримав у власність в порядку спадкування квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 134), та земельну ділянку площею 0,0526 га, кадастровий номер 2520381800:02:000:7203, розташовану на території Войнівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області (а.с.142).
За викладеного, апеляційний суд вважає слушними відповідні доводи апеляційної скарги Банку щодо обов`язку відповідача задовольнити вимоги кредитора.
Отже, не надавши належної оцінки встановленим фактичним обставинам, суд першої інстанції розглянув справу не у відповідності до положень законодавуства, а тому з необґрунтованих підстав позбавив кредитора права на задоволення своїх вимог щодо стягнення заборгованості за Кредитним договором зі спадкоємця боржника. 
Загальними вимогами процесуального права визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову (дослідження обґрунтованості, наявності доказів, що їх підтверджують).
Всебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, ухвалення законного й обґрунтованого рішення.
Однак, зазначених вимог судом першої інстанції дотримано не було. Допущені судом першої інстанції помилки не можуть бути усунуті апеляційним судом інакше як шляхом скасування оскаржуваного рішення суду та ухваленням нового рішення про повне задоволення позовних вимог.
За викладеного, апеляційна скарга Банку підлягає задоволенню.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 1 ст. 376 ЦПК України).
У зв`язку з тим, що рішення суду першої інстанції не відповідає критеріям законності та обґрунтованості, відповідно до приписів ст. 376 ЦПК України воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення у справі.
У порядку ч. 13 ст. 141 ЦПК України, апеляційним судом здійснюється новий розподіл судових витрат у справі пропорційно розміру задоволених вимог Банку.
Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити.
Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 вересня 2022 року скасувати.
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 18 918, 31 грн, а також витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви в сумі 2 481,00 грн та апеляційної скарги в сумі 3 721,50 грн.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. М. Дьомич

Судді О. Л. Дуковський

О. Л. Карпенко