П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

_____________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

14 березня 2023 р. Категорія 106020000	м.Одеса	Справа № 400/3626/22	
Головуючий в 1 інстанції: Ярощук В.Г.
час і місце ухвалення: спрощене провадження, 
м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача:  Семенюка Г.В.
суддів: Домусчі С.Д. ,  Шляхтицького О.І. 

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної установи "Миколаївський слідчий ізолятор" на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Миколаївський слідчий ізолятор",  третя особа: Адміністрація Державної кримінально-виконавчої служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

встановиВ:

          Позивач, звернувся до суду з позовом до Державної установи "Миколаївський слідчий ізолятор",  третя особа: Адміністрація Державної кримінально-виконавчої служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, мотивуючи його тим, що відповідач всупереч  постанові Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»  (в редакції на день її прийняття та підписання, та яка діяла до 01.06.2022  дня внесення змін  постановою Кабінету Міністрів України від 01.07.2022 № 754) виплатив йому щомісячну додаткову винагороду за березень, квітень і травень 2022 року не в розмірі 30 000,00 грн, а пропорційно відпрацьованому ним часу в порядку, встановленому листом Міністерства юстиції України від 20.05.2022 № 38144/16.3.2/32-22.
          Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2022 року позов задоволено частково.   Визнано протиправними дії Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі 30 000,00 гривень відповідно до  постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»  за березень, квітень і травень 2022 року. Зобов`язано  Державну установу «Миколаївський слідчий ізолятор» здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткову винагороду відповідно до  постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»  за березень, квітень і травень 2022 року з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні, враховуючи раніше проведенні виплати. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Державна установа "Миколаївський слідчий ізолятор" подала апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог позивача відмовити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що задовольняючи частково позов, суд першої інстанції не врахував, що чинним законодавством України передбачено, що виплата грошового забезпечення (заробітної плати), як основного так і додаткового, проводиться за фактично відпрацьований час, і додаткова винагорода передбачена Порядком №168 не є виключення із загального правила. Також, апелянт зазначив, що нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди, встановленої Постановою № 168, він здійснював у порядку, визначеному листом Міністерства юстиції України від 20.05.2022 №  38144/16.3.2/32-22.
На підставі ст. 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:
Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до посвідчення позивача НОМЕР_1 , виданого Департаментом з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України 09.09.2021 (а.с. 13), капітан внутрішньої служби ОСОБА_1 проходить службу на посаді заступника чергового помічника начальника СІЗО чергової служби ДУ «Миколаївський СІЗО», що відноситься до посад рядового і начальницького складу.
Державна установа «Миколаївський слідчий ізолятор» розташована на території Миколаївської міської територіальної громади.
26.05.2022 року відповідач виплатив позивачу щомісячну додаткову винагороду, передбачену Постановою № 168, у розмірі 19 493,54 грн за період служби з 24.02.2022 по 25.04.2022, що підтверджується Витягом з відомості на виплату додаткової грошової допомоги (а.с. 35) та випискою по банківській картці позивача (а.с. 16).
Згідно з Витягу з відомості на виплату додаткової грошової допомоги (а.с. 36) відповідач нарахував позивачу щомісячну додаткову винагороду, передбачену Постановою № 168, за 48 відпрацьованих годин у квітні та за травень-червень 2022 року у загальному розмірі 21 677,76 гривні.
Відповідач нараховував позивачу додаткову винагороду, передбачену Постановою №  168, пропорційно за фактично відпрацьовані години на підставі табелю обліку робочого часу, що підтверджується Довідкою щодо нарахування та виплати додаткової винагороди відповідно до  постанови КМУ від 28.02.2022 р. № 168  особам рядового та начальницького складу ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» (а.с. 41).
06.06.2022 року особи рядового і начальницького складу Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор», у тому числі позивач, звернулися із колективним зверненням до відповідача із проханням нарахувати і виплатити всім службовцям Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» додаткову винагороду, встановлену Постановою № 168, в розмірі 30  000,00 грн за березень, квітень та травень 2022 року (а.с. 8-10).
За результатами розгляду вищезазначеного звернення відповідач листом від 14.06.2022 року № 20/9-786 (а.с. 7) повідомив заявників, що на виконання листа Міністерства юстиції України від 20.05.2022 № 38144/16.3.2/32-22 додаткову винагороду, встановлену Постановою № 168, особам рядового і начальницького складу Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» нараховано та виплачено пропорційно за фактичний час несення служби, розрахований у годинах (в розрахунку 24 години на добу).
Вважаючи такі дії відповідача протиправними щодо ненарахування і невиплати йому додаткової винагороди, встановленої Постановою № 168, за березень, квітень і травень 2022  року у розмірі 30 000,00 грн щомісячно, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції зазначив, що внаслідок проведення відповідачем нарахування додаткової винагороди, встановленої Постановою № 168, на підставі листа Міністерства юстиції України від 20.05.2022 № 38144/16.3.2/32-22, а не Порядку № 925/5, позивачу було виплачено зазначену винагороду в значно менших розмірах, ніж передбачено законодавством. Тому позовні вимоги щодо визнання відповідних дій протиправними підлягають задоволенню.
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне. 
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові основи організації та діяльності Державної кримінально-виконавчої служби України, її завдання та повноваження визначені Законом України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України».
Відповідно до частини четвертої статті 21 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» особи рядового і начальницького складу та працівники кримінально-виконавчої служби, а також члени їхніх сімей знаходяться під захистом держави, їх безпека, честь і гідність охороняються законом.
Згідно з частиною другою статті 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» умови грошового і матеріального забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплата праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються законодавством і мають забезпечувати належні матеріальні умови для комплектування Державної кримінально-виконавчої служби України висококваліфікованим персоналом, диференційовано враховувати характер і умови служби чи роботи, стимулювати досягнення високих результатів у службовій та професійній діяльності і компенсувати персоналу фізичні та інтелектуальні затрати.
Частиною п`ятою статті 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» встановлено, що на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України «Про Національну поліцію», а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пунктів 2 і 3  постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»  установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі  державні органи).
Згідно з пунктом 3 Порядку виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженого  наказом Міністерства юстиції України від 28.03.2018 № 925/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.03.2018 за № 377/31829 (далі  Порядок № 925/5), грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за спеціальним званням; надбавка за вислугу років.
До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; премія.
До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: допомога для оздоровлення; матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.
Згідно зі статтею 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб в Україні введено воєнний стан.
28.02.2022 року Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі  постанова № 168).
Пунктом 1 цієї постанови, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми  єПідтримка, виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Згідно з пунктом 5 Постанови № 168 ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.
Відповідно до пункту 1  постанови Кабінету Міністрів України від 22.03.2022 № 350  «Про внесення зміни до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022  р. № 168» внесено зміни до пункту 1 Постанови № 168, доповнивши абзац перший після слів «та поліцейським» словами «, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка»,».
Згідно з пунктом 2 вищевказаної постанови вона набирає чинності з дня опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.
Відповідно до Переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми «єПідтримка», затвердженого  розпорядженням Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 № 204-р, Програма «єПідтримка» поширюється на Миколаївську область.
Відтак з 24.02.2022 на період дії воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах Миколаївської області, повинна була виплачуватись додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2023 року по справі № 400/3003/22.
Особливості її виплати до набрання чинності 08.07.2022  постановою Кабінету Міністрів України від 01.07.2022 № 754  «Про внесення змін до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168» (у період дії спірних правовідносин) ні Постановою № 168, ні Порядком № 925/5 не були встановлені.
У зв`язку з цим виплата додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, на момент виникнення спірних правовідносин повинна була здійснюватись у загальному порядку та умовах, встановлених для виплати щомісячних додаткових видів грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби.
Абзацом першим пункту 5 Порядку № 925/5 встановлено, що виплата грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу здійснюється за місцем їх служби в межах асигнувань, затверджених кошторисом відповідного органу або установи на грошове забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, спеціального звання, тривалості, інтенсивності та умов проходження служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання особи рядового чи начальницького складу (пункт 6 Порядку № 925/5).
Відповідно до пункту 8 Порядку № 925/5 при виплаті грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення, належного за повний місяць, на кількість календарних днів цього місяця.
Таким чином, грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, а саме щомісячні його види, виплачуються пропорційно відпрацьованому часу.
Оскільки додаткова винагорода, встановлена Постановою № 168, відноситься до щомісячних видів грошового забезпечення, тому вона також підлягає виплаті пропорційно відпрацьованому відповідною особою часу в порядку, встановленому пунктом 8 Порядку №  925/5, а саме: розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення, належного за повний місяць (30000,00 грн), на кількість календарних днів цього місяця.
Разом з тим, відповідач розрахував позивачу виплату додаткової винагороди встановлену Постановою № 168, пропорційно за фактичний час несення служби, розрахований у годинах у місячному періоді проходження служби (24 години на добу), а не шляхом ділення суми грошового забезпечення, належного за повний місяць (30000,00 грн), на кількість календарних днів цього місяця, що є протиправним.
Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, що нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди, встановленої Постановою № 168, він здійснював у порядку, визначеному листом Міністерства юстиції України від 20.05.2022 №  38144/16.3.2/32-22, з огляду на наступне.
Відповідно до частини другої  статті 6 Конституції України  органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією  Конституцією  межах і відповідно до законів України.
Згідно з частиною першою  статті 7 КАС України  суд вирішує справи відповідно до  Конституції  та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені  Конституцією  та законами України (частина друга  статті 7 КАС України).
Частиною першою  статті 15 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади»  встановлено, що Міністерство у межах своїх повноважень, на основі і на виконання  Конституції  та законів України, актів Президента України та постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до  Конституції  та законів України, актів Кабінету Міністрів України видає накази, які підписує міністр.
Відповідно до частини другої  статті 15 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади»  накази міністерства, видані в межах його повноважень, є обов`язковими для виконання центральними органами виконавчої влади, їх територіальними органами, місцевими державними адміністраціями, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами і організаціями всіх форм власності та громадянами.
Отже, нормативними актами міністерств, які є обов`язковими для виконання, є виключно їх накази.
Таким чином, у спірних правовідносинах відповідач протиправно керувався листом Міністерства юстиції України від 20.05.2022 № 38144/16.3.2/32-22, оскільки він не є нормативним, чи нормативно-правовим актом, а отже не породжує прав і обов`язків у суб`єктів правовідносин, на яких він спрямований. Лист носить лише роз`яснювальний характер. При нарахуванні зазначеної виплати додаткової винагороди відповідач зобов`язаний був застосовувати нормативно-правові акти, а не лист Міністерства юстиції України.
Позивач у березні, квітні та травні 2022 року проходив службу в Миколаївській області на посаді рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, а саме: на посаді заступника чергового помічника начальника СІЗО чергової служби Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор».
Отже, відповідач зобов`язаний був нарахувати і виплатити позивачу за період з 24.02.2022 по 25.04.2022 додаткову винагороду в розмірі 30 000,00 грн щомісячно пропорційно відпрацьованому ним часу в порядку, встановленому пунктом 8 Порядку №  925/5.
Проте, відповідач нарахував і виплатив додаткову винагороду, встановлену Постановою № 168, за березень, квітень і травень 2022 року пропорційно за фактичний час несення служби, розрахований у годинах, в розрахунковому (у годинах) місячному періоді проходження служби (24 години на добу), а не відповідно до пункту 8 Порядку № 925/5.
Так, відповідач нарахував позивачу додаткову винагороду, встановлену Постановою №  168, у таких розмірах:
- за період з 24.02.2022 по 25.04.2022 у загальному розмірі 19 790,40 грн, що підтверджується Витягом з відомості на виплату додаткової грошової допомоги (а.с. 35);
- за період з 26.04.2022 по 30.06.2022 у загальному розмірі 21 677,76 грн, що підтверджується Витягом з відомості на виплату додаткової грошової допомоги (а.с. 36).
За період з 24.02.2022 по 30.06.2022 відповідач нарахував позивачу додаткову винагороду в загальній сумі 41 468,16 гривні.
При цьому згідно з витягами з Табелю обліку робочого часу за березень і квітень 2022  року (а.с. 33, 34) позивач у березні та квітні 2022 року пропрацював повні місяці, тобто відповідно 31 і 30 календарних днів.
Відтак за березень і квітень 2022 року відповідач зобов`язаний був нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду, встановлену Постановою № 168, відповідно до пункту 8 Порядку № 925/5 у розмірі по 30 000,00 грн за місяць, всього за ці два місяці  60  000,00 гривень.
Табель обліку робочого часу позивача за травень 2022 року на виконання ухвали Миколаївського окружного адміністративного суду від 29.07.2022 року (а.с. 21-23) відповідач суду не надав.
Отже, внаслідок проведення відповідачем нарахування додаткової винагороди, встановленої Постановою № 168, на підставі листа Міністерства юстиції України від 20.05.2022 № 38144/16.3.2/32-22, а не Порядку № 925/5, позивачу було виплачено зазначену винагороду в значно менших розмірах, ніж передбачено законодавством.
Подібну правову позицію виклав Третій апеляційний адміністративний суд у своїх постановах від 14 грудня 2022 року по справі № 160/7901/22 та від 27 жовтня 2022 року № 160/7770/22.
Враховуючи вище викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги щодо визнання протиправними дії Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі 30 000,00 гривень відповідно до  постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»  за березень, квітень і травень 2022 року підлягають задоволенню.
Поряд з цим, суд встановив що відповідач частково виплатив належну позивачу додаткову винагороду, що підтверджується, зокрема, випискою по банківській картці позивача (а.с. 16), а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню шляхом зобов`язання  Державну установу «Миколаївський слідчий ізолятор» здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткову винагороду відповідно до  постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»  за березень, квітень і травень 2022 року з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні, враховуючи раніше проведенні виплати.  
Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.
Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної установи "Миколаївський слідчий ізолятор", - залишити без задоволення.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2022 року по справі № 400/3626/22, - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

        суддя-доповідача 	 	Семенюк Г.В.	
        судді	    	Домусчі С.Д.    Шляхтицький О.І.