ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 січня 2023 р. 	Справа № 820/125/17	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бартош Н.С.,
Суддів: Подобайло З.Г. ,  Григорова А.М. ,
за участю секретаря судового засідання  Ломоновської Ю.Р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Харківського окружного адміністративного суду (головуючий І інстанції Бадюков Ю.В.) від 04.10.2021 року (повний текст складено 07.10.21 року) по справі №820/125/17
за позовом                  Приватного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод"  
до                 Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків                            
про скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИВ:
Позивач, ПАТ "Харківський підшипниковий завод", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій просив суд скасувати податкове повідомлення-рішення від 30 листопада 2016 року № 0000761400.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачем здійснено розрахунок орендної плати за земельні ділянки, виходячи із завищеної бази оподаткування, оскільки на підставі даних про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, яка зроблена у 2003 році на підставі Методики нормативної грошової оцінки земель несільськогосподарського призначення (крім земель населених пунктів), яка затверджена Постановою Кабінету Міністрів України № 525, 30.05.1997 р. і яка втратила чинність. Позивачем замовлена нова нормативно грошова оцінка, яка зроблена на підставі діючої Методики і яка є значно меншою, тому і база нарахування орендної плати за землю є меншою. Вказує, що винесене податкове повідомлення рішення протиправним та таким, що порушують його права, оскільки розраховані суми орендної плати за земельні ділянки, які знаходяться в його користуванні є завищеними.
Постановою Харківського окружного адміністративного суду 12 квітня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 26 червня 2017 року, адміністративний позов було задоволено.
Постановою Верховного Суду від 08 квітня 2021 року касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС задоволено частково: постанову Харківського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 26 червня 2017 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
Ухвалою від 17.05.2021 року адміністративну справу прийнято до розгляду Харківським окружним адміністративним судом.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 04.06.2021 року клопотання Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про здійснення процесуального правонаступництва відповідача у справі – задоволено: замінено у справі відповідача - Офіс великих платників податків ДФС, його правонаступником - Північним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 22.07.2021 року клопотання Приватного акціонерного товариства «Харківський підшипниковий завод» про зміну найменування позивача по справі – задоволено та ухвалено змінити в адміністративній справі №820/125/17 найменування позивача з Публічного акціонерного товариства “Харківський підшипниковий завод” на Приватне акціонерне товариство «Харківський підшипниковий завод».
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04.10.2021 року по справі №820/125/17 позовні вимоги задоволено частково.
Скасовано податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у місті Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС від 30 листопада 2016 року №0000761400 в частині збільшення суми податкових зобов`язань з орендної плати за землю на 1003166,31 грн. (один мільйон три тисячі сто шістдесят шість гривень 31 копійка) та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 250791,58 грн. (двісті п`ятдесят тисяч сімсот дев`яносто одна гривня 58 копійок).
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків за рахунок бюджетних асигнувань на користь Приватного акціонерного товариства «Харківський підшипниковий завод» суму сплаченого судового збору в розмірі 18821,66 грн.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
Позивач відзив на апеляційну скаргу не подав.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що згідно з інформацією, наявною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань Приватне акціонерне товариство «Харківський підшипниковий завод» набуло статусу юридичної особи 07.09.1994 року та включено до ЄДР за № 1 480 120 0000 000468.
Згідно копії протоколу № 21 від 24.04.2018 року чергових загальних зборів ПАТ «ХАРП» виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 25.06.2019 р. змінено найменування Публічного акціонерного товариства «Харківський підшипниковий завод» на Приватне акціонерне товариство «Харківський підшипниковий завод».
Також судом встановлено, що контролюючим органом проведено документальну планову перевірку АТ «Харківський підшипниковий завод» з питання дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 липня 2012 року по 30 червня 2016 року, результати якої оформлено актом від 16 листопада 2016 року № 106/28-09-14-07/05808853.
На підставі зазначеного акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 30 листопада 2016 року № 0000761400, згідно з яким збільшено суму грошового зобов`язання з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 1338428,73 грн. за основним платежем та 334607,18 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.
Не погодившись з винесеним контролюючим органом податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду першої інстанції із вищевказаними позовними вимогами.
Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов до висновку, що фактично нормативна грошова оцінка переданих позивачу в користування земельних ділянок є меншою, ніж бралась до розрахунку орендної плати контролюючим органом. Разом з тим, суд зазначив, що позивачем фактично занижені податкові зобов`язання зі сплати орендної плати за земельні ділянки у розмірі 335262,42 грн., тому і штрафні санкції нараховані контролюючим органом в розмірі 25% від занижених зобов`язань в сумі 83815,6 грн. нараховані контролюючим органом правомірно, у зв`язку з чим дійшов до висновку, що спірне податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню лише в частині в частині збільшення суми податкових зобов`язань з орендної плати за землю на 1003166,31 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 250791,58 грн. 
Позивачем рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимоги не оскаржувалося, а тому суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції виключно в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
З матеріалів справи судом встановлено, що за наслідками здійсненого контрольного заходу, Офіс ВПП ДФС дійшов висновку про порушення позивачем вимог підпункту 271.1.1 пункту 271.1 статті 271, підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - ПК України) з огляду на заниження задекларованих показників податкових декларацій з орендної плати за земельні ділянки, які знаходяться в Кам`яноярузькій сільській раді, Чугуївського району Харківської області, на загальну суму 1338428,73 грн., у тому числі за квітень-грудень 2014 року в розмірі 346873,99 грн., за січень-грудень 2015 року в розмірі 577660,78 грн., за січень-червень 2016 року в розмірі 413893,96 грн., внаслідок заниження розміру орендної плати, а саме – річної суми платежу, яка не може бути меншою трьох відсотків нормативної грошової оцінки.
Також судом встановлено, що АТ «Харківський підшипниковий завод» 14 лютого 2007 року укладено з Чугуївською районною державною адміністрацією договори оренди земельних ділянок Кам`яноярузької сільської ради за межами населеного пункту, а саме:
№ 37/06-12, згідно з яким платнику передано в користування земельну ділянку кадастровий № 6325483500:01:000:0185 для обслуговування під`їзної автодороги та звалища промислових відходів, які знаходяться в Харківській області, Чугуївському районі (землі Кам`яноярузької сільської ради за межами населеного пункту), площею 14,210 га;
№ 38/06-12, відповідно до якого позивачу передано в користування земельну ділянку кадастровий № 6325483500:01:000:0186 для обслуговування під`їзної автодороги до звалища промислових відходів, яка знаходиться у Харківській області, Чугуївському районі (землі Кам`яноярузької сільської ради за межами населеного пункту), площею 0,6923 га.
До договорів оренди земельних ділянок були укладені угоди про зміну та доповнення до вищевказаних договорів оренди від 15 лютого 2012 року, які зареєстровані в Державному реєстрі земель 06 березня 2012 року за № 632548354001600 та № 63254835400199, згідно з якими орендна плата встановлюється в розмірі одного відсотка від нормативної грошової оцінки.
Також з матеріалів справи встановлено, що нормативну грошову оцінку земельної ділянки зроблено в 2003 році Харківським регіональним центром державного земельного кадастру станом на 17.04.2003 р. на підставі Методики нормативної грошової оцінки земель несільськогосподарського призначення (крім земель населених пунктів) яка затверджена Постановою Кабінету Міністрів України № 525 від 30.05.1997 р.
Відповідно до зазначеної оцінки, нормативна грошова оцінка земельної ділянки, що займає звалище промвідходів дорівнює 15455118,53 грн., грошова оцінка земельної ділянки, що зайнята частиною дороги - 2360403,17 грн.
Нормативна грошова оцінка земельної ділянки, яка передана за договором № 37/06-12 становила 17410981,04 грн. після індексації станом на 01.01.2007 р. Строк дії договору п`ять років. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та у розмірі 0,5% від нормативної грошової оцінки землі у сумі 87054,90 грн/рік. Згідно умов договору розмір оренди переглядається щорічно у разі: зміни розмірів земельного податку, підвищення ціни тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством.
Угода про зміну та доповнення до зазначеного договору була укладена 15 лютого 2012 року. Згідно умов додаткової угоди: нормативна грошова оцінка земельної ділянки з урахуванням індексації становить 21835583,23 грн після індексації станом на 01.01.2012 р.; строк дії договору продовжено на вісім років, починаючи з дати його державної реєстрації (до 30.03.2015 р.); орендна плата вноситься у грошовій формі та розмірі 1,0% від нормативної грошової оцінки землі у сумі 218355,83 грн./рік; орендна плата вноситься щомісячно у сумі 18196,32 грн.
Нормативна грошова оцінка земельної ділянки, яка передана за договором № 38/06-12 становила 1028083,92 грн. після індексації станом на 01.01.2007 р. Строк дії договору п`ять років. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та у розмірі 0,5% від нормативної грошової оцінки землі у сумі 5140,42 грн./рік. Згідно умов договору розмір оренди переглядається щорічно у разі: зміни розмірів земельного податку, підвищення ціни тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством.
Угода про зміну та доповнення до зазначеного від 15 лютого 2012 року до договору оренди земельної ділянки не сільськогосподарського призначення №38/06-12 від 14 лютого 2007 року. Згідно умов додаткової угоди: нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 1289347,91 грн. після індексації станом на 01.01.2012 р.; строк дії договору продовжено на вісім років, починаючи з дати його державної реєстрації (до 30.03.2015 р.); орендна плата вноситься у грошовій формі та розмірі 1,0% від нормативної грошової оцінки землі у сумі 12893,48 грн./рік; орендна плата вноситься щомісячно у сумі 1074,46 грн.
Судом також встановлено, що позивачем на підставі договору з ТОВ “Новітні технології землеустрою” замовлено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земельних ділянок переданих позивачу в користування за вищезазначеними договорами оренди.
До суду першої інстанції надано технічну документацію з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, що надані на правах оренди АТ «Харківський підшипниковий завод» - землі під звалищем промислових відходів та автодорогою до звалища за межами населених пунктів Кам`яноярузької сільської ради на території Чугуївського району та витяги про нормативно грошову оцінку Управління Держгеокадастру у Чугуївському районі Харківської області Головного управління Держгеокадасту у Харківської області.
Технічна документація ділянок, що надані в оренду позивачу та виготовлена станом на 01.01.2016 року, затверджена рішенням Чугуївської районної ради Харківської області XV сесії VII скликання від 22.11.2016 року.
Відповідно до витягу № 20.07-04/_404_/07-16 від 23.11.2016 р. з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки кадастровий номер №6325483500:01:000:0185 площею 14,21 га. Нормативна грошова оцінка після індексації за 2016 рік станом на 01.01.2016 р. становить 19469993,96 грн.
Відповідно до витягу № 20.07-04/_403_/07-16 від 23.11.2016 р. з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки кадастровий номер №6325483500:01:000:0186 площею 0,6923 га. Нормативна грошова оцінка після індексації за 2016 рік станом на 01.01.2016 р. становить 1238211,95 грн.
На підставі цих обставин, судом першої інстанції зроблений висновок, що фактично нормативна грошова оцінка переданих позивачу в користування земельних ділянок є меншою, ніж бралась до розрахунку орендної плати контролюючим органом.
Судова колегія зазначає, що згідно вимог чинного законодавства України, земельні відносини в Україні регулюються Земельним кодексом України (далі - ЗК України) (в редакції чинній на момент спірних правовідносин), а справляння плати за землю - Податковим кодексом України (далі по тексту - ПК України) (в редакції чинній на момент спірних правовідносин).
Відповідно до ст.ст.125,126 ЗК України право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами, а право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.
Згідно із ст. 206 ЗК України, використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.
Законом України "Про оренду землі" регулюються орендні відносини, а статтею 1 цього Закону визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідне орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Відповідно до ст. 21 Закону України "Про оренду землі", орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцю за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Розмір та умови оплати, вказані в договорі не можуть суперечити діючому на час укладення договору законодавству.
Згідно зі ст. 269 ПК України, платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв), землекористувачі.
Розміри та порядок плати за використання земельних ресурсів, а також відповідальність платників та контроль за правильністю обчислення і справляння земельного податку визначаються ПК України.
Підпунктом 14.1.147 п.14.1 ст.14 ПК України визначено, що плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності. Базою оподаткування плати за землю є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого ПК України.
Згідно з пп.14.1.136 п.14.1 ст.14 ПК України встановлено, що орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцю за користування земельною ділянкою.
Пунктом 36.1 ст.36 ПК України визначено обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та сплатити суму податку та збору в порядок і строки, визначені ПК України.
У відповідності до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених Податковим кодексом України.
Пунктом 36.3 ст.36 ПК України визначено, що податковий обов`язок є безумовним та першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків.
Розмір орендної плати за землю визначається ст. 288 ПК України.
Підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 ст.288 ПК України визначено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою розміру земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території.
Відповідно до ст. 289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року, що визначається за формулою:
Кi = І:100,
де І - індекс споживчих цін за попередній рік.
У разі якщо індекс споживчих цін перевищує 115 відсотків, такий індекс застосовується із значенням 115.
Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації не пізніше 15 січня поточного року забезпечують інформування центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, і власників землі та землекористувачів про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель.
Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель. Коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель становлять, зокрема: 2013 рік - 1,0, 2014 рік - 1,249, 2015 рік - 1,433 (крім сільськогосподарських угідь) та 1,2 для сільськогосподарських угідь (рілля, перелоги, сіножаті, пасовища, багаторічні насадження). Нормативна грошова оцінка земель за 2002, 2003, 2004 та 2006 роки не індексувалася.
Як було правильно зазначено судом першої інстанції, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати. При цьому, технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок затверджується відповідною радою
Суд першої інстанції також правильно встановив, що позивачем не було додано до податкових декларацій за 2014-2016 роки витягів про розмір нормативної грошової оцінки земельних ділянок.
В свою чергу, під час направлення справи на новий розгляд Верховний Суд вказав на недослідженість відповідності розміру орендної плати визначеної позивачем, вимогам п. 288.5 ст. 288 ПК України, а також доведення позивачем до відома Офісу ВПП ДПС інформації щодо затвердження нової нормативно грошової оцінки земельних ділянок, в порядку п.286.2 ст. 286 ПК України.
В рішенні суду першої інстанції оцінки цим обставинам не надано, оскільки суд послався лише на факт наявності нової грошової оцінки земельних ділянок, яка є меншою, та була затверджена до винесення податкового повідомлення-рішення.
З цього приводу суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
З матеріалів справи судом встановлено, що до перевірки позивачем надані угоди про зміну та доповнення до договорів оренди від 15.02.2012 року, які зареєстровані у Державному реєстрі земель 06.03.2012 року за № 32548354001600 та № 632548354001599, де орендна плата встановлюється у розмірі 1% від нормативної грошової оцінки. Згідно вказаних додаткових угод станом на 01.01.2012 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 14,210 га складає 21835583,23 грн., площею 0,6923 га складає 1289347,91 грн.
На підставі цих відомостей, податковим органом і було визначено податкове зобов`язання з орендної плати за землю.
При цьому, судом апеляційної інстанції встановлено та позивачем у справі не спростовано, що іншої нормативної грошової оцінки земель протягом періоду, що перевірявся, не затверджувалось, витягів про нормативно грошову оцінку земельних ділянок не надавалось.
В свою чергу, нова технічна документація ділянок (із меншою нормативною грошовою оцінкою), що надані в оренду позивачу та виготовлена станом на 01.01.2016 року, затверджена рішенням Чугуївської районної ради Харківської області XV сесії VII скликання від 22.11.2016 року, тобто до винесення спірного податкового повідомлення-рішення.
У відповідності до ст.15 Закону України «Про оцінку земель», підставою для проведення оцінки землі є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, a також може проводитися на підставі договору, який укладається заінтересованими особами в порядку, встановленому законом.
Згідно зі ст.23 Закону України «Про оцінку земель», технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів, затверджується районними радами.
Рішення рад, зазначених у цій статті, щодо технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок набирають чинності у строки, встановлені відповідно до пункту 271.2 статті 271 Податкового кодексу України.
Підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки (п. 288.1 ст. 288 ПК України). 
Відповідно до п. 288.5 ст. 288 ПК України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки; не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки; може перевищувати граничний розмір орендної плати, встановлений у підпункті 288.5.2. у разі визначення орендаря на конкурентних засадах.
Пунктом 286.2 ст. 286 ПК України визначено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.
Згідно зі ст. 23 Закону України «Про оцінку земель», технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів, затверджується районними радами. Питання про затвердження технічної документації нормативної грошової оцінки земельних ділянок, віднесено до виключної компетенції відповідної ради, за результатами якого приймається рішення.
Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
Як вказувалося вище, технічна документація спірних земельних ділянок затверджена рішенням XV сесії VII скликання від 22.11.2016 року, яка виготовлена станом на 01.01.2016 року (копія рішення з офіційного сайту Чугуївської районної ради міститься в матеріалах справи).
На підставі цього суд першої інстанції зробив висновок, що фактична нормативна грошова оцінка переданих позивачу в користування земельних ділянок є меншою, ніж бралась до розрахунку орендної плати контролюючим органом.
З приводу цього висновку суду першої інстанції колегія суддів зазначає, що нормативна грошова оцінка є показником, який може змінюватись з часом, а тому законодавцем визначена процедура її затвердження та документ, який її підтверджує станом на конкретну дату (період) - витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки.
В свою чергу, приписами діючого на момент проведення податкової перевірки законодавства не було передбачено зворотну дію в часі таких витягів з технічної документації, якими зменшувалася нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Крім того, затверджена у листопаді 2016 року документація не надавалася податковому органу до перевірки, так само як і не надавалася довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки та про існування цих документів платник податку не повідомляв контролюючий орган до винесення ним податкового повідомлення-рішення, що суперечить вимогам п. 286.2 ст. 286 ПК України.
У зв`язку з цим, колегія суддів дійшла до висновку, що контролюючим органом правомірно здійснено розрахунок суми податкових зобов`язань з орендної плати за землю на підставі нормативної грошової оцінки земельних ділянок станом на 01.01.2012 р., а тому податкове повідомлення-рішення №0000761400 від 30.11.2016 р. в частині збільшення суми податкових зобов`язань з орендної плати за землю на 1003166,31 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 250791,58 грн. є правомірним та підстави для його скасування відсутні.
Судом першої інстанції не було враховано вищенаведених обставин, що призвело до неправильного вирішення справи.
Колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (№ 65518/01; пункт 89), Проніна проти України (№ 63566/00; пункт 23) та Серявін та інші проти України (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до ч. 1-3 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Враховуючи те, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.10.2021 року по справі №820/125/17 прийняте з порушенням норм матеріального права, воно підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Підстави для розподілу судових витрат у відповідності до ст. 139 КАС України відсутні.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків задовольнити.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.10.2021 року по справі №820/125/17 скасувати.
Прийняти нове судове рішення, яким відмовити Приватному акціонерному товариству "Харківський підшипниковий завод" в задоволенні позову.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 

Головуючий суддя 	(підпис)	Бартош Н.С.	
Судді	(підпис)  (підпис) 	Подобайло З.Г.    Григоров А.М.  	
Повний текст постанови виготовлений  25.01.2023 року.