ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 березня 2023 року	Львів	Справа № 260/2649/20 пров. № А/857/16514/22	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого-судді -                                            Мікули О. І.,
суддів          -                                                    Курильця А. Р., Пліша М. А.,
з участю секретаря судового засідання –      Юрченко М. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2022 року у справі №260/2649/20 за заявою ОСОБА_1 за нововиявленими обставинами за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Закарпатській області про визнання протиправними рішень, скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку,-

суддя в 1-й інстанції – Гебеш С. А., 
час ухвалення рішення – 31.10.2022 року, 
місце ухвалення рішення – м. Ужгород,
дата складання повного тексту рішення – 10.11.2022 року,

                                                       в с т а н о в и в:

Позивач – ОСОБА_1 звернулася у суд з позовом до відповідача- Головного управління Національної поліції у Закарпатській області, в якому просила визнати протиправними дії  відповідача щодо звільнення зі служби в поліції – сержанта поліції, поліцейського сектору реагування патрульної поліції №2 Міжгірського відділення поліції Хустського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області; визнати протиправним та скасувати наказ №1345 від 18 червня 2020 року, яким звільнено зі служби в поліції поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 2 Міжгірського відділення поліції Хустського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області; визнати протиправним та скасувати наказ №131 о/с від 19 червня 2020 року щодо звільнення зі служби в поліції сержанта поліції, поліцейського сектору реагування патрульної поліції №2 Міжгірського відділення поліції Хустського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області; визнати протиправним та скасувати наказ №134 о/с від 18 червня 2020 року, яким внесено зміни до наказу №131 о/с; поновити з 19 червня 2020 року на службі в Національній поліції – на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції №2 Міжгірського відділення поліції Хустського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області; стягнути середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу з 19 червня 2020 року до набрання рішенням законної сили. 
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2021 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2021 року без змін, у задоволенні позову відмовлено.
29 серпня 2022 року до Закарпатського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2021 року за нововиявленими обставинами.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2022 року заяву ОСОБА_2 - представника ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами задоволено. Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2021 року у справі №260/2649/20 скасовано та прийнято нове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Закарпатській області про визнання протиправними рішень, скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку задоволено. Визнано протиправним та скасовано п.2 наказу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області №1345 о/с від 18 червня 2020 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Міжгірського відділення поліції". Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Закарпатській області №131 о/с від 19 червня 2020 року "По особовому складу". Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Закарпатській області №134 о/с від 18 червня 2020 року "По особовому складу". Поновлено ОСОБА_1 на службі в Національній поліції України - на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції  №2 Міжгірського відділення поліції Хустського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області. Стягнуто з Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 300810,24 грн (триста тисяч вісімсот десять гривень двадцять чотири копійки). Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції №2 Міжгірського відділення поліції Хустського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області підлягає до негайного виконання. Рішення в частині стягнення на користь ОСОБА_1 середньомісячного заробітку за один місяць у розмірі 10618,93 (десять тисяч шістсот вісімнадцять гривень дев`яносто три копійки) підлягає до негайного виконання.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. Зазначає, що не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими. Крім того, вказує, що істотне значення для справи мають обставини, які пов`язані з матеріалами справи, що розглянута судом, впливають на оцінку вже досліджених ним доказів і мають, відповідно, значення для об`єктивного розгляду спору. Під такими обставинами розуміють факти, а не нові докази. Зокрема, ними можуть бути скасування рішення або вироку суду, що мали преюдиційне значення під час прийняття рішення судом; факти, встановлені вироком суду, що набрав законної сили; завідомо неправдиві показання свідка в судовій справі; завідомо неправильний висновок експерта; фальшиві документи або речові докази тощо. Звертає увагу, що нововиявлені обставини необхідно відрізняти від нових обставин, що виникли після вирішення справи та ще не існували на час її розгляду, а також обставини, що зазнали змін після прийняття судом рішення; їх виявлення не може бути підставою для перегляду судового рішення. Не можуть визнаватися нововиявленими обставинами і обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону. Також зазначає, що нові документи (долучена до заяви постанова Закарпатського апеляційного суду від 08 червня 2022 року у справі №302/992/21 про спростування недостовірної інформації), які позивач отримав після ухвалення судового рішення, не можуть бути підставою для перегляду рішення за нововиявленими обставинами на підставі пункту 1 частини другої статті 361 КАС України, оскільки ці документи об`єктивно не існували під час розгляду справи та не є тими фактичними обставинами, які мають істотне значення для вирішення справи по суті. Зазначає, що не є нововиявленими обставинами надання нових, протилежних пояснень ОСОБА_3 , ніж ті пояснення ОСОБА_4 , які досліджені судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи № 260/2649/20, так як процедура перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами не передбачає усунення розбіжностей чи протиріч у раніше досліджених доказах. Крім того, зауважує, що постанова Закарпатського апеляційного суду від 08 червня 2022 року у справі №302/992/21 не є нововиявленою обставиною, так як спростування відомостей стосується щодо певного кола осіб, а саме: перед ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , а не перед Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області, яке не було стороною або учасником справи №302/992/21, але володіє рядом доказів, що саме вночі 14 червня 2019 року ОСОБА_8 застосовувала до ОСОБА_4 фізичну силу, нанесла побої, удари по обличчю і в живіт. Вважає, що постанова Закарпатського апеляційного суду від 08 червня 2022 року у справі №302/992/21 не містить нововиявлених обставин. З врахуванням наведеного вище, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2021 року у справі №260/2649/20 відмовити.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що постановою Закарпатського апеляційного суду від 08 червня 2022 року у справі №302/992/21 встановлено факт поширення ОСОБА_9 завідомо неправдивої інформації щодо ОСОБА_1 . Вважає, що висновки, які встановлені апеляційним судом Закарпатської області, повністю спростовують пояснення ОСОБА_9 надані у ході службового розслідування, і саме з яких як відповідачем, так і судом зроблено висновок про наявність у діях ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, такі є нововиявленими обставина у цій справі. Вказує, що на момент винесення судом рішення у справі 17 лютого 2021 року ці обставини не були відомі, хоча і існували на момент розгляду справи, були відображені позивачем у поданому нею позові та наданих нею поясненнях у ході службового розслідування. Таким чином, вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а тому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін. 
Представник відповідача (апелянта) – Щадей С. М. у судовому засіданні підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає висновки суду першої інстанції неправильними та необґрунтованими. Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2021 року у справі №260/2649/20 відмовити.
Позивач та представник позивача у судове засідання повторно не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача повторно подала заяву про відкладення розгляду справи, у клопотанні від 21 березня 2023 року вказує, що у зв`язку з перебуванням на лікарняному, разом з тим, колегія суддів не вбачає підстав для відкладення розгляду справи втретє, оскільки відповідно до положень ст.45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Колегія суддів враховує те, що позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому обґрунтовано свою правову позицію по справі; також явка учасників справи у судове засідання не була визнана судом обов`язковою, тому враховуючи наведене, суд вважає можливим проведення розгляду справи у відсутності позивача та його представника за наявними у справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів.
Заслухавши суддю-доповідача та пояснення представника відповідача (апелянта), перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 звільнено зі служби за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилося у неетичних та непрофесійних діях під час виконання нею службових обов`язків стосовно гр. ОСОБА_4 , скоєнні вчинку, який компрометує її як поліцейського, перешкоджанні у проведенні службового розслідування та не повідомленні про ознаки кримінального правопорушення.
Підставою для проведення службового розслідування щодо ОСОБА_1 слугувало те, що 15 червня 2020 року о 11.32 год. ОСОБА_10 звернулася із заявою до Міжгірського ВП Хустського ВП ГУНП за фактом спричинення їй тілесних ушкоджень в ніч з 13 червня 2020 року на 14 червня 2020 роу поліцейськими СРПП Міжгірського ВП Хустського ВП ГУНП ОСОБА_11 .
При винесенні оскаржуваних наказів та проведенні службового розслідування відповідачем та судом було надано оцінку саме діям ОСОБА_8 , виходячи з пояснень самої ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , що і стало підставою для порушення службового розслідування. Разом з тим, представник позивача при розгляді справи заперечував щодо вказаних порушень ОСОБА_8 , однак ці пояснення позивача спростовувалися безпосередньо поясненнями та іншими доказами, які надані ОСОБА_12 .
У судовому засіданні встановлено, що у вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_9 про захист честі і гідності, стягнення моральної шкоди.
Рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 25 жовтня 2021 року у справі №302/992/21 відмовлено у прийнятті визнання позову відповідачем. У задоволенні позову відмовлено.
У подальшому, постановою Закарпатського апеляційного суду від 08 червня 2022 року у справі №302/992/21 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, а рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 25 жовтня 2021 року у справі №302/992/21 скасовано.
Постановою Закарпатського апеляційного суду визнано недостовірною інформацію та такою, що не відповідає дійсності та принижує честь і гідність ОСОБА_1 , поширену ОСОБА_9 та спростовано таку перед ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 щодо нанесення вночі 14 червня 2020 року у приміщенні Міжгірського ВП Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області із застосовуванням фізичної сили ОСОБА_7 відносно ОСОБА_9 та нанесення їй побоїв, зокрема, ударів в обличчя та живіт, після чого остання вимушена була втікати, просила про це вибачення, намагалась умовити її не давати звернення до правоохоронних органів, а також пропонувала ОСОБА_9 грошові кошти, як компенсацію за моральний збиток і за неподання заяви до правоохоронних органів про причетність до вказаної події, записана на телефоні ОСОБА_9 за допомогою програми «Диктофон» і ОСОБА_9 ці записи надала поліцейським, щоб притягнути ОСОБА_7 до відповідальності.
Вказана постанова набула законної сили 08 червня 2022 року.
Задовольняючи заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з того, що постановою Закарпатського апеляційного суду від 08 червня 2022 року у справі №302/992/21 встановлено факт поширення ОСОБА_3 завідомо неправдивої інформації відносно ОСОБА_8 , що відображено у її мотивувальній частині; при цьому, інформація та пояснення, на підставі яких проводилось службове розслідування відносно позивача не відповідали дійсності та були недостовірними, а позивачем не вчинялися, однак на момент винесення судом рішення у справі 17 лютого 2021 року не були відомі, хоча і існували на момент розгляду справи, були відображені позивачем у поданому нею позові та наданих нею поясненнях у ході службового розслідування. Таким чином, згідно з висновками, які встановлені апеляційним судом Закарпатської області, і які в даному випадку мають приюдиційне значення в силу вимог ч.4 ст.78 КАС України і такі повністю спростовують пояснення ОСОБА_4 наданих у ході службового розслідування, і саме з яких як відповідачем, так і судом зроблено висновок про наявність у діях ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, повністю підтверджують пояснення заявника, наданих нею під час службового розслідування та зазначених нею у позовній заяві, як підставу для задоволення позовних вимог, тому в силу приписів п.1 ч.2 ст.361 КАС України в адміністративній справі №260/2049/20 наявні нововиявлені обставини, які існували вже під час розгляду спірної ситуації в суді, але не були і не могли бути відомі ні особам, які брали участь у розгляді адміністративної справі, ні суду, який її розглядав та вирішував спір по суті, так як ОСОБА_9 не була допита в якості свідка у процесі розгляду адміністративної справи, а судом бралися до уваги лише письмові пояснення, надані нею під час службового розслідування та повністю спростовані постановою від 08 червня 2022 року Закарпатського апеляційного суду у цивільній справі, тому наявні підстави для задоволення заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2021 року та скасування рішення у справі №260/2649/20 і постановлення нового судового рішення, за яким адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Закарпатській області про визнання протиправними рішень, скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку - задовольнити та визнати протиправними і скасувати п.2 наказу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області №1345 о/с від 18 червня 2020 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Міжгірського відділення поліції; визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Закарпатській області №131 о/с від 19 червня 2020 року "По особовому складу"; визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Закарпатській області №134 о/с від 18 червня 2020 року "По особовому складу", поновити ОСОБА_1 на службі в Національній поліції України - на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції №2 Міжгірського відділення поліції Хустського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області.
Даючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Згідно зі ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин та є процесуальним засобом перевірки правильності судових постанов, ухвал, що має забезпечувати їх законність і обґрунтованість, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними своїх повноважень на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, а також і на виконання завдань і досягнення мети адміністративного судочинства.
За змістом ч.1 ст.361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.
Ч.2 ст.361 КАС України визначено вичерпаний перелік підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.
Так, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.
Відповідно до ч.3 ст.361 КАС України перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами в разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час розгляду справи, не допускається, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність фізичної особи.
Згідно з ч.4 ст.361 КАС України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
Наведене свідчить, що обставини, які виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, апеляційній скарзі, касаційній скарзі або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, не можуть визнаватися нововиявленими.
Разом з тим, в адміністративному судочинстві перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами є особливим видом провадження. На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду не є недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї, хоча така існувала. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.
Істотними обставинами справи вважаються ті, які можуть вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили, а це, передусім, ті, що взагалі не були предметом розгляду в адміністративній справі в адміністративному суді у зв`язку з тим, що вони не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи.
Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.
Отже, нововиявлені обставини - це юридичні факти (фактичні обставини) справи, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, існували в період первинного провадження й ухвалення судового рішення, але не були і не могли бути відомі ні сторонам, ні третім особам, їхнім представникам, іншим учасникам адміністративного процесу, ні суду, за умови виконання ними всіх вимог закону для об`єктивного, повного і всебічного розгляду справи та ухвалення законного й обґрунтованого судового рішення.
Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх урахування судового рішення.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 червня 2022 року у справі №9901/230/20 та у постанові Верховного Суду від 18 липня 2022 року у справі № 826/2212/17.
Як вбачається зі змісту поданої заяви, як на підставу для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, позивач покликається на те, що постановою Закарпатського апеляційного суду від 08 червня 2022 року у справі №302/992/21 встановлено факт поширення ОСОБА_9 завідомо неправдивої інформації відносно ОСОБА_1 , однак інформація та пояснення, на підставі яких проводилось службове розслідування щодо позивача не відповідали дійсності та були недостовірними, а позивачем не вчинялися, разом з тим, на момент винесення судом рішення у справі 17 лютого 2021 року не були відомі, хоча і існували на момент розгляду справи, були відображені позивачем у поданому нею позові та наданих нею поясненнях у ході службового розслідування.
При цьому, матеріалами справи підтверджується, що предметом судового розгляду у цій справі була правомірність/протиправність прийняття оскаржуваних наказів Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області щодо звільнення ОСОБА_7 зі служби за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилося у неетичних та непрофесійних діях під час виконання нею службових обов`язків.
При ухваленні судового рішення, яке позивач хоче переглянути у зв`язку з нововиявленими обставинами, судом першої та апеляційної інстанції було повно та всебічно досліджено всі обставини справи, які існували на час її розгляду, та встановлено правомірність прийняття оскаржуваних наказів відповідача при звільненні ОСОБА_7 зі служби.
Колегія суддів зазначає, що на момент прийняття відповідачем оскаржуваних позивачем наказів: №1345 о/с від 18 червня 2020 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Міжгірського відділення поліції"; №131 о/с від 19 червня 2020 року "По особовому складу"; №134 о/с від 18 червня 2020 року "По особовому складу" показанням та поясненням ОСОБА_9 була надана оцінка у сукупності з іншими доказами.
Колегія суддів звертає увагу, що вказані обставини, встановлені у ході розгляду цієї справи, не можуть бути переоцінені. 
Колегія суддів повторно звертає увагу на те, що нововиявленими обставинами є:  1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.
Разом з тим, встановлені постановою Закарпатського апеляційного суду від 08 червня 2022 року у справі №302/992/21 обставини, на які покликається позивач, як на підставу для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами, виникли поза межами спірних правовідносин в цій справі та після їх вирішення судами, та не можуть визнаватися нововиявленими враховуючи наведене усе вище.
Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що не відноситься до поняття нововиявленої обставини новий доказ у справі або нове обґрунтування позовних вимог, переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи, докази, які не оцінювалися судом щодо обставин, що були встановлені судом (ч.3, 4 ст.361 КАС України).
Обставини, які заявник вважає нововиявленими, а саме: постанова Закарпатського апеляційного суду від 08 червня 2022 року у справі №302/992/21 та надані пояснення ОСОБА_9 за змістом ч.4 ст.361 КАС України не містять нововиявлених обставин, так як такі отримані після ухвалення рішення у цій справі, такі не існували під час розгляду справи та не є тими фактичними обставинами, які мають істотне значення для вирішення справи, а тому такі не можуть бути підставою для задоволення заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами.
Колегія суддів звертає увагу, що не є нововиявленою обставиною надання нових, а саме: протилежних пояснень ОСОБА_9 , ніж ті пояснення ОСОБА_9 , які досліджені судами першої та апеляційної інстанції при розгляді цієї справи. Крім того, належного підтвердження доводів у частині надання ОСОБА_9 завідомо неправдивих показань заявником не надано суду, так як і не надано результатів здійснення кримінальних проваджень, яким було би встановлено відповідний факт.
Колегія суддів повторно наголошує, що з системного аналізу наведеного вище вбачається, що істотними обставинами справи можуть бути такі, які можуть вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили, а це передусім, ті, що взагалі не були предметом розгляду по цій адміністративній справі в адміністративному суді у зв`язку з тим, що вони не були і не могли бути відомі суду, особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи. Істотними для справи обставинами вважаються такі факти і події, які мають юридичне значення для взаємовідносин сторін, що звернулись до суду з метою розгляду спірної ситуації, тобто ці факти існували вже під час розгляду спірної ситуації в суді, але не були і не могли бути відомі ні особам, які беруть участь у справі, ні суду, який розглядав її та вирішував спір по суті.
Разом з тим, у спірних правовідносинах такі відсутні.
Таким чином, аналізуючи наведені вище правові норми та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що заявник довів існування нововиявлених обставин, які могли б стати підставою для скасування рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2021 року у справі № 260/2649/20, у зв`язку з чим у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду необхідно відмовити.
Доводи апеляційної скарги є підставними та підтверджуються наведеними вище мотивами, виходячи з аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
У рішенні Європейського Суду з прав людини від 19 лютого 2009 року у справі «Христов проти України», суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція), слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (пункт 33).
Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно із цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, тому сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (рішення Європейського Суду з прав людини від 24 липня 2003 року у справі «Ryabykh v. Russia» та від 09 червня 2011 року у справі «Желтяков проти України»).
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції суд першої інстанції неповно встановив обставини справи та прийняв рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим відповідно до вимог ст.317 КАС України рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення.
Керуючись ст.44, 242, 243, 250, 287, 308, 310, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 361, 362, 368, 369 КАС України, суд, 
                                                     п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Закарпатській області задовольнити.
Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2022 року у справі №260/2649/20 скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2021 року у справі №260/2649/20 відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя	 	О. І. Мікула 	
судді	 	А. Р. Курилець 	
 	 	М. А. Пліш  	
Повне судове рішення складено 29 березня 2023 року.