ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2023 року	Львів	Справа № 380/6608/22 пров. № А/857/16850/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді                                        Шавеля Р.М.,
суддів                                                            Улицького В.З. та Матковської З.М.,
з участю секретаря судового засідання -           Дутки І.Р.,

а також сторін (їх представників):
від відповідача -                                         Риб`як В.О.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Львівської митниці (утвореної як відокремлений підрозділ Державної митної служби України) на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25.10.2022р. в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КПП Центр» до Львівської митниці (утвореної як відокремлений підрозділ Державної митної служби України) про визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення (суддя суду І інстанції: Москаль Р.М., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 16 год. 42 хв. 25.10.2022р., м.Львів; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: 04.11.2022р.),-

В С Т А Н О В И В:

20.04.2022р. (згідно з відомостями реєстраційної позначки суду першої інстанції) позивач Товариство з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ «КПП Центр» звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною і скасувати прийняту відповідачем Львівською митницею (утвореною як відокремлений підрозділ Державної митної служби /ДМС/ України) картку відмови № UA209140/2022/000425, якою відмовлено в прийнятті митної декларації /МД/ № UA209140/2022/022851, поданої 30.03.2022р., митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення (а.с.1-7).

Відповідно до ухвали суду від 25.04.2022р. справа призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін в судове засідання (а.с.34-35).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25.10.2022р. заявлений позов задоволено; визнано протиправною та скасовано картку відмову № UA209140/2022/000425 Львівської митниці ДМС України, якою відмовлено в митному оформленні (випуску) товарів на підставі митної декларації ТзОВ «КПП Центр» № UA209140/2022/022851 від 30.03.2022р.; вирішено питання про розподіл судових витрат (а.с.118-125).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржила відповідач Львівська митниця (утворена як відокремлений підрозділ Державної митної служби України), яка в поданій апеляційній скарзі покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що у своїй сукупності призвело до помилкового вирішення спору, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні заявленого позову відмовити (а.с.128-133).
В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що в зв`язку із виникненням сумнівів з приводу преференційного режиму товару згідно сертифікату з перевезення товару EUR.1 № PL/MF/AS 0448056 від 18.02.2022р. відповідач прийняв рішення про скерування запиту до митних органів Республіки Польща щодо проведення перевірки цього документу, а тому згідно із ч.5 ст.45 Митного кодексу /МК/ України ввезений товар вважатиметься таким, що походить з відповідної країни, з моменту отримання митними органами належним чином оформлених документів про походження товару. У зв`язку із цим, на момент здійснення митного оформлення товару, його походження достовірно не встановлено, тому товар підлягав випуску митним органом у вільний обіг на митній території України лише за умови сплати ввізного мита за повними ставками Митного тарифу України згідно ч.2 ст.48 МК України.
Оскільки у графі 36 МД № UA209140/2022/022851 від 30.03.2022р. декларантом до товару застосовано преференцію за кодом 410, яка до надходження результатів перевірки сертифікату з перевезення товару EUR.1 № PL/MF/AS 0448056 від 18.02.2022р. не може бути застосована, відповідачем видано оскаржувану картку відмови.
04.07.2022р. ДМС України листом № 15/15-03-01/11/2238 направила на перевірку до уповноваженого митного органу Республіки Польща сертифікат з перевезення EUR.1 № PL/MF/AS 0448056 від 18.02.2022р.
У подальшому ДМС України листом № 15/15-03-01/7.4/4070 від 03.11.2022р. поінформувала Львівську митницю про отримання інформації від уповноваженого органу Республіки Польща № 2601-ІОА.4331.51.2022 від 17.10.2022р. про результати перевірки зазначених документів про походження. 
Уповноважений орган Республіки Польща підтвердив автентичність документів, однак експортер не довів преференційне європейське походження товару. За таких обставин ввезений товар не має преференційного європейського походження, охопленого сертифікатом з перевезення товару EUR.1 № PL/MF/AS 0448056 від 18.02.2022р.
Зазначений доказ має істотне значення для правильного вирішення спору, оскільки таким підтверджено сумніви митниці про походження товару згідно вказаного сертифікату та можливості застосування преференційного походження.

Позивач ТзОВ «КПП Центр» скерував до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вважає її необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Наголошує на тому, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права, дотримався вимог процесуального закону, через що ухвалив законне і справедливе судове рішення (а.с.173-176).

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача на підтримання поданої скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга підлягає до задоволення, з наступних мотивів. 

Як встановлено під час судового розгляду справи, між ТзОВ «КПП Центр» (покупець) та нерезидентом «KI TRUCK SALE COMPANI Ihor Kulchytskyi» (продавець) укладено договір купівлі-продажу № 06/20 від 04.05.2020, відповідно до умов якого продавець продає, а покупець купує транспортний засіб. Відповідно до п.п.2.1-2.3, 2.5 цього договору загальна вартість контракту складається з суми виставлених рахунків. Оплата здійснюється на рахунок продавця на умовах попередньої оплати та/або після оплати. Ціни товарів подані у валюті євро. Транспортний засіб доставляється покупцеві на митну територію України на умовах СРТ Medyka lub na warunkach FCA Przemysl (Incoterms 2010) (а.с.8-10).
На підставі рахунку-фактури № Е/РО00000037/22 від 18.02.2022р. позивач ТзОВ «КПП Центр» придбало товар - транспортний засіб сідельний тягач марки DAF XF 460 FT 4х2, 2015 року випуску, EVRO 6 VIN: НОМЕР_1 , №DX-277-XH, колір червоний, за ціною 24800 євро (а.с.11, 59).
30.03.2022р. для здійснення митного оформлення згаданого транспортного засобу уповноважений представник декларанта подав митниці МД № UA209140/2022/022851 в електронній формі (а.с.57), до якої серед інших документи додав: рахунок-фактуру (інвойс) № Е/РО00000037/22 від 18.02.2022р.; сертифікат з перевезення (походження) товару EUR.1 № РL/MF/AS 0448056; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; калькуляцію транспортних витрат, копію митної декларації країни походження товару № 22PL402010E0239045, зовнішньоекономічний договір (контракт) № 06/20 від 04.05.2020р. (а.с.11-20, 59-61). 
Зазначений транспортний засіб ввезений на митну територію України із застосуванням преференційного режиму в рамках Протоколу 1 «Щодо визначення концепції «Походження товарів» і методів адміністративного співробітництва» Угоди про асоціацію між Україною з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, ратифікованої Законом України № 1678-VII від 16.09.2014р.
За результатами розгляду поданої уповноваженою особою декларанта МД № UA209140/2022/022851 від 30.03.2022р. та доданих до неї документів, митний орган відмовив у митному оформленні/випуску товару з такою мотивацією: «неможливість завершення митного оформлення у зв`язку із тим, що документ про походження визнається непридатним для застосування преференцій відповідно до норм статті 32 Доповнення І «Щодо визначення поняття «походження товарів» і методів адміністративного співробітництва» до Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження в рамках Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії їхніми державами членами з іншої сторони від 27.06.2014р. Постанова КМ України № 450 від 21.05.2012р. «Питання, пов`язані із застосуванням митних декларацій» (зі змінами), наказ Міністерства фінансів № 631 від 30.05.2012р. «Про затвердження Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів з застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа» (зі змінами), наказ Міністерства фінансів № 651 від 30.05.2012р. «Про затвердження Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа».
Декларанту також роз`яснено вимоги, виконання яких забезпечить можливість прийняття митної декларації: подання нової митної декларації з урахуванням причин відмови.
Відмову митному оформленні товару відповідач оформив карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209140/2022/000425 (а.с.55-56).
16.06.2022р. Львівська митниця звернулась до ДМС України з листом № 7.4-2/15/4/11595, в якому просила здійснити подальшу перевірку сертифікатів з перевезення товару форми EUR.1 від 18.02.2022р., зокрема, № РL/MF/AS 0448056, в рамках дії ст.32 Доповнення І «Щодо визначення поняття «походження товарів» і методів адміністративного співробітництва» до Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження в рамках Угоди про асоціацію між Україною та Європейським співтовариством (а.с.73). До листа надала проект запиту до іноземної країни та інформацію про документ про походження за встановленою формою.
04.07.2022р. ДМС України листом № 15/15-03-01/11/2238 направила на перевірку до уповноваженого митного органу Республіки Польща сертифікат з перевезення EUR.1 № PL/MF/AS 0448056 від 18.02.2022р.
У подальшому ДМС України листом № 15/15-03-01/7.4/4041 від 03.11.2022р. поінформувала Львівську митницю про отримання інформації від уповноваженого органу Республіки Польща № 2601-ІОА.4331.51.2022 від 17.10.2022р. про результати перевірки зазначених документів про походження (зворот а.с.140).
Уповноважений орган Республіки Польща підтвердив автентичність документів, однак експортер не довів преференційне європейське походження товару. За таких обставин ввезений товар не має преференційного європейського походження, охопленого сертифікатом з перевезення товару EUR.1 № PL/MF/AS 0448056 від 18.02.2022р. (а.с.134-136).

Приймаючи рішення та задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що сумніви митного органу в наданих декларантом документах щодо преференційного походження товару, мають бути обґрунтованими; повинні викладатися в рішенні про призупинення надання преференцій як підстава його прийняття.
Попри аргументи відзиву про «неодноразово» подані імпортером документи про преференційне походження товару, які визнавалися митними органами країни експорту непідтвердженими, відповідач в суді зміг підтвердити лише один такий випадок річної давнини щодо неідентичного товару. Відповідач також не представив суду рішення щодо призупинення тарифних преференцій за декларованим ТзОВ «КПП Центр» товаром відповідно до МД № UA209140/2022/022851 від 30.03.2022р. Оскаржена картка відмови у своєму тексті також не містить будь-якої згадки про прийняття такого рішення як «частини» рішення про відмову в митному оформленні товару. 
Отже, аргументи митниці про прийняття рішення про призупинення тарифних преференцій за декларованим ТзОВ «КПП Центр» товаром є голослівними.
Водночас, відповідач не надав доказів того, що працівники митниці скористались алгоритмом дій при проведенні перевірки документів про преференційне походження товару, наведеним в листі ДМС України № 08-1.4/15-03/7/6496 від 02.07.2021р., на який посилається сам відповідач. Норми ст.45 МК України регламентують, що у разі виникнення сумнівів з приводу дійсності документів про походження товару чи достовірності відомостей, що в них містяться, митний орган вправі звернутися до компетентного органу, що видав документ, або до компетентних організацій країни походження товару із запитом про проведення перевірки цих документів про походження товару чи надання додаткових відомостей. 
Суд встановив, що станом на дату прийняття картки відмови в митному оформленні/випуску товарів (березень 2022 року) чи в межах розумних строків від дати прийняття такого рішення відповідач не звертався до компетентних органів Республіки Польща із запитом щодо перевірки документів/сертифікатів походження товару, який ввозився на митну територію України за МД № UA209140/2022/022851 від 30.03.2022р. Лише будучи «стимульованою» судовим розглядом цієї справи, порушеної за позовом ТзОВ «КПП Центр» про скасування картки відмови в митному оформленні/випуску товарів, через три місяці після прийняття оскарженого рішення, Львівська митниця звернулася до ДМС України з листом № 7.4-2/15/4/11595 про здійснення подальшої перевірку сертифікатів з перевезення товару EUR.1, зокрема, № РL/MF/AS 0448056.
Отже, декларуючи наявність сумнівів щодо документа про походження товару, відповідач тривалий час не вчинив жодних дій на підтвердження чи спростування їх обґрунтованості, а лише у зв`язку із судовим розглядом справи про скасування його рішення (картки відмови у митному оформленні випуску/пропуску товарів) після спливу трьох місяців після його прийняття звернувся до керівництва із проектом запиту до митних органів країни експорту на перевірку сертифіката походження товару. Отже, відповідач діяв свавільно.
Враховуючи наведені мотиви, суд дійшов висновку, що рішення митниці, оформлене карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209140/2022/000425 від 30.03.2022р., не відповідає встановленим у ч.2 ст.2 КАС України критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, а тому підлягає скасуванню як протиправне.

Висновки суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення заявленого позову колегія суддів вважає такими, що не відповідають фактичним обставинам справи та суперечать нормам чинного законодавства, з наступних причин.

Із змісту розглядуваного позову слідує, що позивач ТзОВ «КПП Центр» оспорює правомірність відмови митного органу в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.
          З огляду на межі доводів та вимог позовної заяви, спірним питанням є підставність застосування преференційного митного режиму до ввезеного товару, при цьому ключовим моментом слід вважати правильність встановлення країни походження товару, який ввозився позивачем на митну територію України.
          Вказані обставини входять в предмет доказування по цій справі.

Країна походження товару визначається з метою оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України.
Країною походження товару вважається країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній переробці відповідно до критеріїв, встановлених МК України.
У разі виникнення сумнівів з приводу дійсності документів про походження товару чи достовірності відомостей, що в них містяться, включаючи відомості про країну походження товару, митний орган може звернутися до компетентного органу, що видав документ, або до компетентних організацій країни, зазначеної як країна походження товару, із запитом про проведення перевірки цих документів про походження товару чи надання додаткових відомостей.

Для здійснення митного оформлення ввезеного транспортного засобу уповноважений представник декларанта подав митниці МД № UA209140/2022/022851 від 30.03.2022р. в електронній формі (а.с.57), до якої серед інших документи додав: рахунок-фактуру (інвойс) № Е/РО00000037/22 від 18.02.2022р.; сертифікат з перевезення (походження) товару EUR.1 № РL/MF/AS 0448056; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; калькуляцію транспортних витрат, копію митної декларації країни походження товару № 22PL402010E0239045, зовнішньоекономічний договір (контракт) № 06/20 від 04.05.2020р.
Зазначений транспортний засіб ввезений на митну територію України із застосуванням преференційного режиму в рамках Протоколу 1 «Щодо визначення концепції «Походження товарів» і методів адміністративного співробітництва» Угоди про асоціацію між Україною з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, ратифікованої Законом України № 1678-VII від 16.09.2014р.
В той же час, в зв`язку із виникнення сумнівів з приводу преференційного режиму товару згідно сертифікату з перевезення товару EUR.1 № PL/MF/AS 0448056 від 18.02.2022р. відповідач прийняв рішення про скерування запиту до митних органів Республіки Польща щодо проведення перевірки цього документу.
У зв`язку із тим, що на момент здійснення митного оформлення товару, його походження достовірно не встановлено, тому товар підлягав випуску митним органом у вільний обіг на митній території України лише за умови сплати ввізного мита за повними ставками Митного тарифу України згідно ч.2 ст.48 МК України.
В подальшому митний орган встановив, що ввезений позивачем транспортний засіб не може бути визнаний такими, що мають преференційне походження з Європейського Союзу, тобто, декларант не має права на преференцію. Такі висновки контролюючого органу ґрунтуються на листі уповноваженого органу Республіки Польща № 2601-ІОА.4331.51.2022 від 17.10.2022р., згідно якого експортером не надано доказів преференційного походження товару.

          Розглядувані правовідносини регулюються приписами МК України (тут і надалі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
          Згідно з ч.ч.1, 2, 6 ст.36 МК України країна походження товару визначається з метою оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України, а також забезпечення обліку цих товарів у статистиці зовнішньої торгівлі.
Країною походження товару вважається країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній переробці відповідно до критеріїв, встановлених цим Кодексом.
Положення цього Кодексу застосовуються для визначення походження товарів, на які при ввезенні їх на митну територію України поширюється режим найбільшого сприяння (непреференційне походження), з метою застосування до таких товарів передбачених законом заходів тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.
Відповідно до ч.1 ст.43 МК України документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару, засвідчена декларація про походження товару, декларація про походження товару, сертифікат про регіональне найменування товару.
Частиною 3 ст.43 МК України встановлено, що сертифікат про походження товару - це документ, який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом даної країни або країни вивезення, якщо у країні вивезення сертифікат видається на підставі сертифіката, виданого компетентним органом у країні походження товару.
Відповідно до ч.8 ст.43 МК України у разі якщо в документах про походження товару є розбіжності у відомостях про країну походження товару або органом доходів і зборів встановлено інші відомості про країну походження товару, ніж ті, що зазначені у документах, декларант або уповноважена ним особа має право надати органу доходів і зборів для підтвердження відомостей про заявлену країну походження товару додаткові відомості.
Частиною 9 ст.43 МК України передбачено, що додатковими відомостями про країну походження товару є відомості, що містяться в товарних накладних, пакувальних листах, відвантажувальних специфікаціях, сертифікатах (відповідності, якості, фітосанітарних, ветеринарних тощо), митній декларації країни експорту, паспортах, технічній документації, висновках-експертизах відповідних органів, інших матеріалах, що можуть бути використані для підтвердження країни походження товару.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.44 МК України для підтвердження країни походження товару орган доходів і зборів у передбачених законом випадках має право вимагати та отримувати документи про походження такого товару. У разі ввезення товару на митну територію України документ, що підтверджує країну походження товару, обов`язково подається у разі, якщо це необхідно для застосування митно-тарифних заходів регулювання зовнішньоекономічної діяльності, кількісних обмежень (квот), інших заходів економічного або торговельного характеру, що здійснюються в односторонньому порядку або відповідно до двосторонніх чи багатосторонніх міжнародних договорів, укладених відповідно до закону, або заходів, що здійснюються відповідно до закону для забезпечення здоров`я населення чи суспільного порядку, а також у разі, якщо в органу доходів і зборів є підстави для підозри в тому, що товар походить з країни, товари якої заборонені до переміщення через митний кордон України згідно із законодавством України.
          Відповідно до ч.1 ст.45 МК України у разі виникнення сумнівів з приводу дійсності документів про походження товару чи достовірності відомостей, що в них містяться, включаючи відомості про країну походження товару, орган доходів і зборів може звернутися до компетентного органу, що видав документ, або до компетентних організацій країни, зазначеної як країна походження товару, із запитом про проведення перевірки цих документів про походження товару чи надання додаткових відомостей.

Законом України № 1678-VII від 16.09.2014р. ратифіковано Угоду від 27.06.2014р. про асоціацію між Україною, з однієї сторони та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, якою, серед іншого, передбачено поглиблену та всеохоплюючу зону вільної торгівлі між Україною та Європейським Союзом (Угода про асоціацію з ЄС).
Статтею 26 частини 1 глави 1 розділу IV Угоди про асоціацію встановлено, що положення цієї Глави застосовуються до торгівлі товарами, що походять з територій Сторін. Для цілей цієї Глави «походження» означає, що товар підпадає під правила походження, викладені в Протоколі I «Щодо визначення концепції походження товарів і методів адміністративного співробітництва» (надалі - Протокол І, до цієї Угоди).
Частиною 1 статті 2 розділу 2 Протоколу І встановлено, що з метою впровадження цієї Угоди наступні товари мають вважатися як такі, що походять з Європейського Союзу:
1. товари, цілком вироблені в Європейському Союзі, як це визначається у статті 5 цього Протоколу;
2. товари, отримані в Європейському Союзі з матеріалів, які не були вироблені цілком у Європейському Союзі, за умови, що такі матеріали пройшли достатню обробку в ЄС відповідно до статті 6 цього Протоколу.
Відповідно до частини 1 статті 16 розділу 5 Протоколу І товари, що походять з Європейського Союзу, і товари, що походять з України, після ввезення до України чи Європейського Союзу відповідно підпадають під дію цієї Угоди за умови подання одного з таких документів:
1. Сертифікат з перевезення товару EUR.1;
2. У випадках, вказаних у статті 22(1) цього Протоколу, - декларація, що надалі іменуватиметься «декларацією інвойс», надана експортером до інвойсу, повідомлення про доставку чи будь-якого іншого комерційного документа, який описує розглядувані товари достатньо детально для того, щоб їх можна було ідентифікувати.
Процедура видачі сертифіката з перевезення товару EUR.1 встановлена статтею 17 розділу 5 «Підтвердження походження» Протоколу 1, згідно з положеннями якої сертифікат з перевезення товару EUR.1 має бути виданий митними органами країни експорту на письмову заяву експортера або, під відповідальність експортера, його уповноваженим представником.
Для цього експортер або його уповноважений представник має заповнити сертифікат з перевезення товару EUR.1, а також бланк заяви, зразок якої наведений у Додатку. Ці бланки мають бути заповнені однією з мов, якими складено цю Угоду, і згідно з нормами законодавства країни експорту. Якщо їх заповнюють від руки, це має бути зроблено чорнилом і друкованими літерами. Опис товарів потрібно викласти у виділеній для цього комірці, не залишаючи вільних рядків. Якщо комірка заповнена не повністю, під останнім рядком опису потрібно накреслити горизонтальну лінію й перекреслити вільний залишок комірки.
          Експортер, який подає заяву про видачу сертифіката з перевезення товару EUR.1, повинен бути готовим у будь-який час на вимогу митних органів країни експорту, у якій видається сертифікат з перевезення товару EUR.1, надати всі належні документи на підтвердження статусу походження розглядуваних товарів, а також виконання інших умов цього Протоколу.
Сертифікат з перевезення товару EUR.1 має бути виданий митними органами країни-члена Європейського Союзу або України, якщо розглядувані товари можуть бути визнаними такими, що походять з Європейського Союзу або України, і задовольняють іншим умовам цього Протоколу.
Митні органи, які видають сертифікати з перевезення товару EUR.1, повинні вжити всіх необхідних заходів для перевірки статусу походження товарів, а також виконання інших умов цього Протоколу. Для виконання цього завдання вони мають право вимагати будь-яких доказів і здійснювати будь-яку перевірку рахунків експортера та інші перевірки, які вважатимуть належними. Ці органи також мають забезпечити правильне заповнення бланків, зазначених у пункті 2 цієї статті. Вони зокрема повинні перевірити, чи заповнена комірка, призначена для опису товарів, таким чином, щоб запобігти зловмисному дописуванню.
Сертифікат з перевезення товару EUR.1 має бути виданий митними органами й переданий експортерові одразу ж після здійснення чи забезпечення фактичного експортування товару.
Стаття 28 Протоколу І встановлює, що до складу документації, зазначеної в статтях 17(3) і 22(3) цього Протоколу, використовуваної для підтвердження того, що товари, вказані в сертифікаті з перевезення товару EUR.1 або декларації інвойс можуть бути визнані такими, що походять з Європейського Союзу або України й відповідають іншим вимогам цього Протоколу, можуть входити, «interalia» (переклад - також), в тому числі:
(a) прямі свідчення процесів, виконаних експортером чи постачальником для отримання розглядуваного майна, що містяться, наприклад, у його обліковій документації чи у міжнародній системі обліку;
(b) документи, що підтверджують статус походження використаних матеріалів, видані чи складені в Європейському Союзі або Україні, якщо застосування таких документів відповідає чинному законодавству відповідної країни;
(c) документи, що підтверджують обробку матеріалів у Європейському Союзі або Україні, видані чи складені в ЄС або Україні, якщо застосування таких документів відповідає чинному законодавству відповідної країни;
(d) сертифікати з перевезення товару EUR.1 або декларації інвойс, що підтверджують статус походження використаних матеріалів, видані чи складені в Європейському Союзі або Україні згідно з цим Протоколом;
(e) належні свідчення про обробку, виконану з межами Європейського Союзу або України згідно з положеннями статті 12 даного Протоколу, які підтверджують, що вимоги цієї статті були виконані.

          Висновки митного органу щодо відсутності у позивача права на преференцію базуються на офіційній інформації - на листі уповноваженого органу Республіки Польщі № 2601-ІОА.4331.51.2022 від 17.10.2022р., в якому зазначено, що експортером не надано доказів преференційного походження товару.
          Отже, з огляду на викладені положення, компанія-експортер товару отримала сертифікат EUR.1 декларативно (повідомивши компетентні органи Республіки Польща про походження товарів з території ЄС), але в ході перевірки документально не змогла підтвердити походження вказаного товару.
Саме з цієї причини у вищевказаному листі-відповіді зазначено, що сертифікати EUR.1 є дійсними (видавалися), але не пройшли перевірку і не можуть застосовуватися для отримання товарами преференційного режиму.

Отже, уповноваженим органом Республіка Польща не підтверджено преференційне походження товару, зазначеного у сертифікаті з перевезення товару EUR.1.
Враховуючи зазначене, заявлення відомостей про характеристики товарів (преференційне походження), які відрізняються від даних, отриманих від уповноважених органів іноземних держав (митний орган Республіки Польща), призведе до безпідставного застосування преференційних ставок ввізного мита, замість застосування повних ставок ввізного мита та сплати митних платежів згідно Митного тарифу України, затв. Законом України № 584-VII від 19.09.2013р. «Про Митний тариф України».

Згідно вищенаведених положень Протоколу І до Угоди про асоціацію між Україною та Європейським союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами слідує, що отримання на запит щодо підтвердження походження товару відповіді, яка не містить достатньої інформації для визначення справжнього походження товарів, є підставою для відмови у наданні права на преференції.

Таким чином, оскільки відповідачем отримано офіційну відповідь за міжнародним запитом до митних органів Республіки Польща про непідтвердження преференційного походження товарів, оскільки в ході проведення перевірки експортер товарів не надав жодних доказів чи документів, що дозволяють застосувати преференційні правила походження товару, тому документи на імпортований товар, які використовувалися позивачем для визначення країни походження товарів, не можуть прийматися до уваги та слугувати підставою для надання відповідних преференцій.

Також колегія суддів враховує, що за змістом пунктів 1, 2 статті 33 Протоколу І подальші перевірки підтверджень походження мають здійснюватися у довільному порядку або тоді, коли митні органи країни імпорту мають обґрунтовані сумніви в достовірності таких документів, статусі походження відповідних товарів або виконанні інших вимог цього Протоколу. З метою реалізації положень пункту 1 цієї статті митні органи країни імпорту повинні повернути сертифікат з перевезення товару EUR.1 та інвойс, якщо він був поданий, декларацію інвойс або копії цих документів митним органам країни експорту, вказавши, якщо це доречно, причини запиту. Будь-які отримані документи й інформація, що вказують на недостовірність інформації, наведеної в підтвердженні походження, повинні бути передані на підтримку запита про перевірку.
У відповідача виник сумнів з приводу дійсності документів про походження товару та достовірності відомостей, що в них містяться, зокрема, відомостей про країну походження товару оскільки позивач раніше подавав до митного оформлення документи про преференційне походження товару, країна походження якого в подальшому під час проведення перевірки була непідтвердженою митними адміністраціями країни експорту. 
Так, відповідно до листа митних органів Республіки Польща № 2601-ІОА.4331.31.2021 від 24.09.2021р., який скеровано на адресу Львівської митниці листом ДМС України № 15/15-03-01/7.4/5085 від 02.11.2021р., не підтверджено преференційне походження товару – транспортного засобу (вантажний автомобіль), експортером якого виступав нерезидент «KI-TRUCK SALE COMPANY Ihor Kulchytskyi», а імпортером - позивач. 
Колегія суддів визнає, що наведені обставини обґрунтовують сумніви митного органу щодо походження товару.

Згідно з ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч.1). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч.4).
Оскільки лист уповноваженого органу Республіки Польща № 2601-ІОА.4331.51.2022 від 17.10.2022р. (отриманий відповідачем 03.11.2022р.) не міг бути долучений під час розгляду справи в суді першої інстанції, колегія суддів в порядку ч.4 ст.308 КАС України приймає до уваги такий доказ.
Окрім цього, відсутність такого доказу на момент прийняття спірної картки не може слугувати перешкодою для його врахування під час апеляційного розгляду справи, оскільки спірні відносини стосуються застосування преференційного митного режиму до ввезеного товару, а дослідження такого доказу входить до предмету доказування.
Також в силу приписів ч.2 ст.77 КАС України суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Отже, процесуальний закон не позбавляє можливості митний орган подати суду докази, які не були покладені в основу прийняття оскаржуваної картки відмови, однак які були отримані відповідачем вже після оскарження в суді спірної картки відмови з певних причин, і стосуються спірного питання.

Надаючи оцінку вказаному доказу, колегія суддів підкреслює, що представлений лист уповноваженого органу Республіки Польща № 2601-ІОА.4331.51.2022 від 17.10.2022р. є достатнім доказом для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості, оскільки в матеріалах справи не містяться докази походження товару з Європейського Союзу, а експортером товарів не надано під час проведення відповідної перевірки документів, які б підтверджували статус походження товару.
При цьому, буквальний зміст вказаного листа вказує на те, що експортер компанія «KI TRUCK SALE COMPANI Ihor Kulchytskyi» під час відповідної перевірки не могла надати підтверджуючі документи щодо підтвердження статусу походження, тобто, уповноваженим органом Республіки Польща вживалися заходи для належної перевірки спірного питання, що вказує на обґрунтованість та підставність такої відповіді.

          Водночас, порушення відповідачем алгоритму дій при проведенні перевірки документів про преференційне походження товару (тобто, процедурне порушення) не можуть бути обставиною, яка звільняє від обов`язку сплати відповідних платежів у разі непідтвердження преференційного походження товарів.
Процедурні порушення не повинні сприйматися як безумовне свідчення протиправності прийнятої картки відмови. Натомість, вчинені митним органом процедурні порушення підлягають оцінці з огляду на те, наскільки ці порушення вплинули на можливість позивача захистити свої права та інтереси.
Крім того, під час судового розгляду позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів на спростування обставин щодо непідтвердження преференційного походження товарів.
При цьому, колегією суддів враховується, що навіть у випадку встановлення процедурних порушень прийняття суб`єктом владних повноважень відповідного акту (в розглядуваному випадку – картки відмови) зазначене не може бути підставою для скасування останнього у випадку встановлення непідтвердження преференційного походження товарів, що доведено в ході судового розгляду справи.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.
Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення».
Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.
Аналогічна правова позиція щодо значимості допущення порушення процедури при прийнятті рішення суб`єктом владних повноважень викладена у постанові Верховного Суду від 23.04.2020р. у справі № 813/1790/18.

          Отже, із врахуванням викладеного, за встановлених у справі обставин недотримання митним органом алгоритму дій при проведенні перевірки документів про преференційне походження товару не призвело до прийняття неправильного акту (картки відмови).

Відтак, на думку апеляційного суду, апелянт як суб`єкт владних повноважень надав суду достатні докази в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, а тому, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про визнання протиправною і скасування спірної картки відмови про відмову в прийнятті митної декларації митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.
Оцінюючи в сукупності наведене, колегія суддів вважає заявлені позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими, а тому такі не підлягають до задоволення, з вищевикладених мотивів.

В порядку ч.6 ст.139 КАС України апеляційний суд змінює розподіл судових витрат: понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви не підлягають відшкодуванню ТзОВ «КПП-Центр»; суму сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги слід покласти на апелянта Львівську митницю (утвореної як відокремлений підрозділ Державної митної служби України).

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального права (незастосування закону, який підлягав застосуванню), що призвело до помилкового вирішення справи, через що рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні заявленого позову, з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.139, ч.3 ст.243, ст.310, п.2 ч.1 ст.315, п.п.1, 4 ч.1 ст.317, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Львівської митниці (утвореної як відокремлений підрозділ Державної митної служби України) задовольнити.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25.10.2022р. в адміністративній справі № 380/6608/22 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «КПП Центр» до Львівської митниці (утвореної як відокремлений підрозділ Державної митної служби України) про визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - відмовити.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви не підлягають відшкодуванню Товариству з обмеженою відповідальністю «КПП Центр»; суму сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта Львівську митницю (утвореної як відокремлений підрозділ Державної митної служби України).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення; у випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	Р. М. Шавель 	
судді	 	В. З. Улицький 	
 	 	З. М. Матковська  	
Дата складання повного тексту судового рішення: 06.03.2023р.