УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №296/7817/22 Головуючий у 1-й інст. Франчук С. В. 
Категорія ч.2 ст.172-15 КУпАП Доповідач Радченко С. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2023 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Радченко С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Корольовського районного суду м.Житомира від 18 листопада 2022 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,
В С Т А Н О В И В:
Постановою Корольовського районного суду м.Житомира від 18 листопада 2022 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, та до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі ста сорока п`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень 00 копійок. Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.
Згідно постанови суду, ОСОБА_1 ,. діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитися від військової служби, без дозволу командування та без поважних причин, в умовах особливого періоду під час дії воєнного стану, 08 жовтня 2022 року близько 08 год. 00 хв., отримавши наказ на заступання в добовий наряд, в присутності свідків, виражаючись нецензурною лексикою відмовився від виконання вищевказаного наказу, цього ж дня о 08 год. 30 хв. залишив пункт постійної дислокації в м. Житомир та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням службових обов`язків до 10 жовтня 2022 року. Дане правопорушення сталося внаслідок особистої недисциплінованості і безвідповідальності солдата  ОСОБА_1 , що призвело до недбалого ставлення до виконання обов`язків військової служби в умовах особливого періоду, тим самим вищевказаний військовослужбовець заподіяв відповідну шкоду інтересам військової служби, яка виявилась у підриві бойової готовності підрозділу та порушенні військової дисципліни.
На прийняте судом рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі, посилаючись на неправильність висновків суду, які були встановлені під час перевірки його скарги до військового прокурора.
Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, розглянувши яке суд приходить до наступного висновку. 
У відповідності до вимог ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскарженою протягом десяти днів з дня винесення постанови. За положеннями зазначеної статті строк оскарження може бути поновлений апеляційним судом, якщо причини пропущення цього строку будуть викладені у відповідному клопотанні та визнаватимуться поважними.
Переліку поважних причин, що можуть бути підставами для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді КУпАП не містить. Проте, процесуальні кодекси України, прийняті в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року №2147-VІІІ містять спеціальні норми, якими визначено, що поважною причиною для поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження є неотримання особою повного судового рішення (ст.390 ЦПК, ст.256 ГПК, ст.295 КАСУ).
Враховуючи те, що матеріали справи не містять доказів отримання ОСОБА_1 оскаржуваного судового рішення, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.
У судове засідання до суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи і суд дійшов до висновку про можливість розгляду справи за його відсутності на підставі положень частини шостої статті 294 КУпАП.
Дослідивши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти вмотивоване законне рішення, яке повинно відповідати зазначеним в КУпАП вимогам.
Як вбачається з оскаржуваної постанови, суд першої інстанції зазначених вимог закону у повному обсязі не дотримався та прийшов до помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.
Як вбачається з диспозиції статті 172-15 КУпАП, відповідальність передбачена у разі недбалого ставлення військової службової особи до військової служби. 
При цьому, відповідно до примітки статті 172-13 КУпАП, під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до ч.2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Однак, в порушення зазначеної норми, особою, яка склала протокол, не доданого жодного доказу на підтвердження обставин ймовірного адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 , а саме: обов`язків ОСОБА_1 як посадової особи, яка обіймає постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконує такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.
Матеріали справи містять лише посилання на те, що солдата  ОСОБА_1 призначено на посаду водія.
Суд належної уваги на дані обставини не звернув, постанова не відповідає положенню ст.283 КУпАП та підлягає скасуванню. При цьому сам факт часткового визнання ОСОБА_1 своєї вини не може бути однозначною підставою констатації факту наявності в його діях складу правопорушення, оскільки відповідно до положень КУпАП та ст.62 Конституції України він не повинен доводити свою невинуватість. Навпаки вина у вчиненні правопорушення повинна бути доведена органом (посадовою особою), який виявив дане правопорушення.
На підставі наведеного, постанова суду не може залишатися в силі та підлягає скасуванню, а провадження в справі закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУАП.
Керуючись ст. 294 КУпАП суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Корольовського районного суду м.Житомира від 18 листопада 2022 року.
Апеляційну скаргу задовольнити.
Постанову Корольовського районного суду м.Житомира від 18 листопада 2022 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП - скасувати, провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу правопорушення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: