ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2023 року	Львів	Справа № 380/15473/22 пров. № А/857/17713/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                                    Онишкевича Т.В., 
суддів                                                                       Шевчук С.М., Судової-Хомюк Н.М., 
                                                                                                                                   
розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2022 року про закриття провадження у справі за його позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

суддя(і) у І інстанції                                                            Лунь З.І., 
час ухвалення рішення                                                  не зазначено,
місце ухвалення рішення                                                  м. Львів, 
дата складення повного тексту рішення                               23 листопада 2022 року,

ВСТАНОВИВ :

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо невиплати позивачу нарахованої у сумі 137957,64 грн доплати до пенсії за період з 01 квітня 2019 року по 30 жовтня 2021 року та стягнути вказані кошти. Окрім того позивач просив стягнути з відповідача на його користь 32778,73 грн компенсації у зв`язку з невиплатою нарахованої доплати до пенсії.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2022 року у справі № 380/15473/22 провадження у справі було закрито на підставі частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України. Закриваючи провадження у справі, суд виходив із того, що заявлені вимоги не можуть бути предметом нового публічно-правового спору та розглядатися адміністративним судом у порядку іншого (нового) позовного провадження, оскільки спірні правовідносини стосуються невиконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2021 у справі № 380/10709/21.
У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати вказану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Свої апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що позовні вимоги у цій справі не є ідентичними позовним вимогам, заявленим у справі № 380/10709/21, оскільки у цій справі позивач просив стягнути на його користь конкретну суму заборгованості з виплати пенсії, чого не було у справі № 380/10709/21.
Окрім того, скаржник звернув увагу, що судом першої інстанції взагалі не вирішено його позовну вимогу про стягнення з відповідача компенсації у зв`язку з простроченням виплати пенсії. Такої вимоги у справі № 380/10709/21 теж не було.
Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи із такого.
Як встановлено судом першої інстанції, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2021 року у справі № 380/10709/21 позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови здійснити позивачу перерахунок пенсії, згідно нової довідки про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року, виданої Львівським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки від 18 червня 2021 року № С/1111. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року на підставі довідки, виданої Львівським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки від 18 червня 2021 року № С/1111, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 роу № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням раніше виплачених сум.
На виконання вказаного рішення суду відповідачем здійснено розрахунок на доплату пенсії позивачу за період з квітня 2019 року по жовтень 2021 року у розмірі 137957,64 грн.
Таким чином, позивач, звертаючись із позовною вимогою у цій справі про стягнення заборгованості, яка утворилася на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2021 у справі № 380/10709/21, фактично пред`являє вимогу про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області виконати рішення Львівського окружного адміністративного від 18 серпня 2021 у справі №380/10709/21. 
До такого висновку прийшов суд першої інстанції, з чим апеляційний суд погоджується.
Окрім того, апеляційний суд зазначає, що відповідно до статті 372 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».
Згідно з положеннями частини 1 статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Виходячи з наведеного, апеляційний суд звертає увагу, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».
Разом з тим, у цій справі позивачем одночасно була заявлена вимога про стягнення з відповідача на його користь 32778,73 грн компенсації у зв`язку з невиплатою нарахованої доплати до пенсії.
Суд першої інстанції, закриваючи провадження у справі, не звернув уваги на таку позовну вимогу ОСОБА_1 та помилково закрив провадження у цій частині. 
Зважаючи на заявлені позовні вимоги, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі в цілому на підставі приписів частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до частини 1 статті 320 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків суду обставинам справи;
4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
На переконання апеляційного суду, при закритті провадження у адміністративній справі оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції допустив невідповідність своїх висновків обставинам справи, що призвело до ухвалення помилкового судового рішення. Відтак, ухвалу про закриття провадження у справі від 23 листопада 2022 року слід скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 310, 320, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Скасувати ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2022 року, а справу № 380/15473/22 направити до суду першої інстанції для продовження розгляду у частині позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області компенсації у зв`язку із невиплатою нарахованої доплати до пенсії. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя	 	Т. В. Онишкевич 	
судді	 	Н. М. Судова-Хомюк 	
 	 	С. М. Шевчук