ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/32345/21                                                       Головуючий у І інстанції - Добрівська Н.А.,
                                                                                             Суддя-доповідач - Губська Л.В. 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  09 січня 2023 року                                                                                            м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
Головуючого судді:                                                  Губської Л.В., 
суддів:                                                            Епель О.В., Карпушової О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 серпня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства у справах ветеранів України, Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» утвореній Міністерством у справах ветеранів України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 до суду з даним позовом, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» утвореній Міністерством у справах ветеранів України про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги позивачу, викладене у протоколі Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту утвореній Міністерством у справах ветеранів України № 8 від 29.07.2021;
- зобов`язати Міністерство у справах ветеранів України призначити та виплатити йому передбачену статтею 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням третьої групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня року, у якому здійснюватиметься виплата.
В обґрунтування позову зазначає про наявність у нього права на виплату одноразової грошової допомоги як інваліду ІІІ групи, у зв`язку з отриманням поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини.
Рішенням Окружного адміністративного судуміста Києва від 29 серпня 2022 рокуу задоволені адміністративного позовувідмовлено.
При цьому, суд виходив з того, що Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що грошова допомога є одноразовою, тобто виплачується один раз саме у зв`язку із встановленням інвалідності, а не зміною групи чи причини такої інвалідності, що свідчить про правомірність та обґрунтованість висновків уповноваженого органу про те, що правових підстав для виплати другої одноразової допомоги ОСОБА_1 немає.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити адміністративний позов у повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги аналогічні тим, що викладені у позові.
Міністерством у справах ветеранів України подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін та зазначає про безпідставність доводів, викладених в апеляційній скарзі.
Згідно з п. 3 ч. 1  ст. 311 КАС України  справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 1  ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Так, судом установлено і підтверджується матеріалами справи, щовідповідно до довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААА №565081 від 01.07.2016 ОСОБА_1 при первинному огляді встановлено ІІІ групу інвалідності «захворювання, так, пов`язане з проходженням військової служби». 
Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААВ №247571 від 22.02.2021 позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності при повторному огляді «захворювання, так, пов`язані із захистом Батьківщини».
Листом Міністерства у справах ветеранів України за наслідками розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» заяви позивача від 06.04.2021 про прийняття рішення щодо виплати одноразової грошової допомоги, у зв`язку з встановленням позивачу інвалідності повідомлено, що згідно з протоколом міжвідомчої комісії від 29.07.2021 №8 прийнято рішення про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у зв`язку з призначенням одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (листи Адміністрації Держприкордонслужби від 21.05.2021 №116-12376/0/6-21-Вих та від 21.07.2021 №116-19869/0/6-21-Вих.).
Не погодившись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Відмовляючи у задоволені адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач як суб`єкт владних повноважень довів суду, що діяв правомірно, з чим погоджується і колегія суддів з огляду на наступне.
Приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Так, згідно з п. 4 ч.2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»  від20.12.1991№ 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Відповідно до пп. «б» п. 1 ст. 162 Закону № 2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі: 400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року,у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (пп. 4 п. 2 ст. 16 цього Закону).
Нарахування і виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності на підставі Закону № 2011-XII  здійснює, зокрема, Міністерство оборони України.
У свою чергу ч.7 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту`від 22.10.1993 № 3551-XII  (далі - Закон № 3551-XII) передбачено, що особам, зазначеним у п.п. 11,  15 ч. 2  ст. 7 цього Закону, за рахунок коштів державного бюджету призначається і виплачується одноразова грошова допомога, у зв`язку з встановленням інвалідності у розмірі, визначеному пп. «б» п. 1 ст.  162 Закону № 2011-XII.
Також колегія суддів враховує, що згідно з ч. 7 ст. 163   Закону № 2011-XII   якщо особа одночасно має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, та одноразової грошової допомоги або компенсаційної виплати, встановлених іншими нормативно-правовими актами, виплата грошових сум здійснюється за однією з підстав за її вибором.
Аналогічнанорма закріплена також і в ч.7 ст. 13 Закону № 3551-XII, яка передбачає, що у випадку, якщо особа, у зв`язку з встановленням інвалідності одночасно має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією частиною, та одноразової грошової допомоги відповідно до інших законів України, виплата грошових сум здійснюється за однією з підстав за вибором такої особи.
Як вбачається із матеріалів справи, згідно з протоколом Міжвідомчої комісії від 29.07.2021 № 8 у призначенні одноразової грошової допомоги було відмовлено, у зв`язку з тим, що позивач вже реалізував своє право на отримання одноразової грошової допомоги на підставі Закону № 2011-XII.
Перевіряючи законність такого висновку відповідача, колегія суддів зазначає, що згідно з ч.7 ст. 13 Закону № 3551-XII порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
Кабінет Міністрів України постановою «Деякі питання соціального захисту ветеранів війни та членів їх сімей`від 29.04.2016 № 336 затвердив Порядок призначення та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності деяких категорій осіб відповідно до Закону № 3551-XII(далі  - Порядок № 336).
Згідно з п. 8 Порядку № 336 особи, зазначені в абзацах другому, третьому, четвертому та п`ятому пункту 2 цього Порядку, подають міжвідомчій комісії заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності.
У свою чергу Міжвідомча комісія, відповідно до п. 9 Порядку № 336, розглядає подані документи, запитує інформацію в органах, уповноважених виплачувати одноразову грошову допомогу відповідно до інших законів, крім Закону № 3551-XII, стосовно виплати або невиплати такої допомоги особам, щодо яких здійснено запит, а також у разі потреби уточнює інформацію про осіб, стосовно яких подані документи, заслуховує пояснення таких осіб, свідків, представників державних органів і в місячний строк із дня надходження документів (уточненої інформації) приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або рішення про відмову в її призначенні.
За правилами п. 17 Порядку № 336 призначення та виплата одноразової грошової допомоги не проводиться:
1) якщо загибель (смерть) осіб, зазначених у підпункті 1 пункту 3 цього Порядку, або інвалідність осіб, зазначених в абзацах другому, третьому, четвертому та п`ятому пункту 2 цього Порядку, є наслідком: вчинення ними злочину або адміністративного правопорушення; вчинення ними дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім факту доведення особи до самогубства, встановленого судом); подання неправдивих відомостей для призначення та виплати одноразової грошової допомоги;
2) у разі отримання від органів, уповноважених виплачувати одноразову грошову допомогу відповідно до інших законів, крім Закону № 3551-XII, інформації стосовно призначення такої допомоги особам, щодо яких здійснено запит;
3) у разі подання заяви особою, якій вже призначено одноразову грошову допомогу відповідно до  Закону № 3551-XII, крім випадку, передбаченого абзацом шостим пункту 6 цього Порядку.
Відповідно до абз. 6 п. 6 Порядку № 336 якщо протягом двох років особам, зазначеним в абз.2, 5 п. 2 цього Порядку, після первинного встановлення інвалідності при повторному огляді встановлено вищу групу інвалідності згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.
Додатково абз. 7 п. 6 Порядку № 336 передбачає, що у разі повторного встановлення (зміни) групи інвалідності, причин її виникнення або ступеня втрати працездатності понад дворічний строк після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється.
Зазначені норми Порядку № 336 у своїй сукупності вказують на те, що одноразова грошова допомога згідно з ч.7  ст. 13 Закону № 3551-XII  може бути призначена лише у тому випадку, якщо особа не реалізувала свого права на одноразову грошову допомогу відповідно до інших законів.
Особа, якій вже було призначено одноразову грошову допомогу згідно з ч. 7  ст. 13 Закону № 3551-XII, має право на отримання такої допомоги в більшому розмірі за умови, що протягом двох років після первинного встановлення інвалідності їй при повторному огляді буде встановлено вищу групу інвалідності.
У разі, якщо особі було призначено і виплачено одноразову грошову допомогу на підставі іншого закону, то в разі встановлення вищої групи інвалідності, право на отримання такої допомоги в більшому розмірі реалізується на підставі того ж нормативно-правового акту, за яким таку допомогу було призначено вперше.
З матеріалів справи вбачається, щозгідно з листом Адміністрації Держприкордонслужби від 21.07.2021 №116-19869/0/6-21-Вих за наслідками розгляду запиту відповідача 1 щодо призначення та виплати (відмови у виплаті) одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або отримання інвалідності під час безпосередньої участі в антитерористичній операції повідомлено, що ОСОБА_1 відповідно до рішення Адміністрації Держприкордонслужби від 04.08.2016 №148 була виплачена одноразова грошова допомоги у сумі 101500,00 грн відповідно до довідки МСЕК від 01.07.2016 серії 12 ААА №565081, якою ОСОБА_1 встановлено ІІІ групу інвалідності у зв`язку з захворюванням, пов`язаним з проходженням військової служби.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач реалізував своє право наотримання одноразової грошової допомоги саме на підставі Закону № 2011-XII як інвалід III групи.
Колегія суддів зауважує, що позивач в апеляційній скарзі вказує на те, що у нього виникло право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом № 3551-XII, як особі, якій встановлено ІІІ групу інвалідності внаслідок «захворювання, так пов`язані із захистом Батьківщини».
Відповідно до ч.7 ст. 13 Закону № 3551-XII особам, зазначеним у п.п. 11-14 ч.2 статті 7 цього Закону, за рахунок коштів державного бюджету призначається і виплачується одноразова грошова допомога, у зв`язку з встановленням інвалідності у розмірі, визначеному пп. «б» п. 1 ст. 162 Закону № 2011-XII. Якщо особа у зв`язку з встановленням інвалідності одночасно має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією частиною, та одноразової грошової допомоги відповідно до інших законів України, виплата грошових сум здійснюється за однією з підстав за вибором такої особи.
Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що чинним законодавством передбачено, що грошова допомога є одноразовою, тобто виплачується один раз у зв`язку із встановленням інвалідності, а не у  зв`язку зі зміною групи інвалідності чи причини такої інвалідності.
Позивач, станом на момент звернення  до відповідача, вже отримав  одноразову грошову допомогу у зв`язку з отриманням ІІІ групи інвалідності,  що підтверджується матеріалами справи та фактично не заперечується ним.
Відтак, суд першої інстанції дійшов вірних висновків про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Таким чином, враховуючи вищенаведене у сукупності, беручи до уваги при цьому кожен аргумент, викладений учасниками справи, рішення суду першої інстанції у цій справі є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив питання у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, судом повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі, та колегія суддів не вбачає підстав для скасування  рішення суду.
Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 238, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328  КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 серпня 2022 року- залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий-суддя:                                                                      Л.В. Губська

Судді:                                                                                          О.В. Епель

                                                                                                    О.В. Карпушова