Справа №591/5965/22 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Мальована-Когер В. В.	
Номер провадження 33/816/139/23 	Суддя-доповідач Філонова Ю. О. 	
Категорія  124 КУпАП 	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2023 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 та  захисника Маховика Р.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Маховика Р.В. на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 30.11.2022 року,  якою 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , механіка військової частини НОМЕР_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , 

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП і якою накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 220 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 655,00 грн,- 

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 30.11.2022 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП зокрема у тому, що він 18.11.2022 року о 15.30 год в умовах особливого періоду (воєнного стану), під час виконання військової служби в місті Суми, був виявлений з підозрою на вживання алкогольних напоїв, від проходження огляду з метою виявлення факту вживання алкогольного сп`яніння в КНП СОР «ОКМЦСНЗ» відмовився, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

З таким рішенням судді не погодився захисник ОСОБА_2 і подав апеляційну скаргу в якій просив постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 30.11.2022 року, скасувати і постановити нову постанову якою провадження у справі відносно ОСОБА_1 просив закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП адміністративного правопорушення. 

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначав, що постанова незаконна і суд допустив ряд порушень при розгляді справи, зокрема не звернув увагу на те що:
1) ОСОБА_1 не повідомлений про дату, час і місце слухання справи. Підпис ОСОБА_1 на заяві, про розгляд справи без участі, проставлений на бланку заяви, яку не можна вважати належною, оскільки її власноруч ОСОБА_1 не писав. Справа розглянута з порушенням строку; 
2) огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився проходить в приміщенні КНП СОР «Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань», що знаходиться в м. Суми по вул. Металургів, 17, а тому справу повинен був розглядати Ковпаківський районний суд м. Суми, до юрисдикції якого входить розгляд матеріалів за вчинення правопорушень на цій території;
3) складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому відсутнє місце його складення, не зазначено місце вчинення правопорушення (зазначено лише час і місце виявлення ОСОБА_1 ), в протоколі не конкретизовано пункти статей 11, 49, 241 Статуту внутрішньої служби ЗСУ та ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ, які нібито порушив ОСОБА_1 , протокол не містить інформації про подію правопорушення і його об`єктивну сторону, в протоколі не вказано про ознаки сп`яніння і залучення до його складення двох свідків, які б не були заінтересовані в розгляді справи;
4)  в матеріалах справи немає доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 є суб`єктом правопорушення передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП;
5) висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1098 від 18.11.2022 року, не можна вважати доказом, оскільки ОСОБА_1 , як водій транспортного засобу, на огляд не направлявся, і до протоколу не додано відео проведення медичного огляду чи відмови від його проходження.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та  захисника Маховика Р.В., які апеляційну скаргу підтримали, просили постанову суду першої інстанції скасувати і постановити нову постанову якою провадження у справі відносно ОСОБА_1 просили закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов такого висновку. 

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП адміністративного правопорушення засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконано вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно розглянуто обставини справи, дотримано вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Відповідно до абз.5 ст.1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" введено воєнний стан з 24.02.2022 року строком на 30 діб, який в подальшому було продовжено.

Отже, правопорушення було вчинено ОСОБА_1 в умовах особливого періоду, а саме: під час воєнного стану.
Рішення суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП адміністративного правопорушення відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується:
- протоколом КИС № 496 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП від 18.11.2022 року (а.с. 1-4);
- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1098 від 18.11.2022 року (а.с. 5);
- протоколом КИС № 496 про адміністративне затримання (а.с. 6);
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с. 7);
- рапортом ОСОБА_3 (а.с. 9);
- заявою (клопотанням) ОСОБА_1 (а.с. 10).

Зазначені у своїй сукупності обставини, попри висновки апелянта, суд апеляційної інстанції вважає достатнім свідченням наявності в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП адміністративного правопорушення. 

Крім цього, за клопотанням ОСОБА_1 апеляційним судом було допитано  свідка ОСОБА_4 , командира взводу ЛТЗ НОМЕР_1 , який вказав, що ОСОБА_1 18.11.2022 року фактично мав вихідний день і був в цивільному одязі.
Однак до таких пояснень апеляційний суд відноситься критично, так як вони не узгоджуються з листом командира ВЧ НОМЕР_1 , який на запит апеляційного суду повідомив, що солдату ОСОБА_1 18.11.2022 року відпустка не надавалась.  

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначав, що складений відносно нього протокол  про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому відсутнє місце його складення, не зазначено місце вчинення правопорушення (зазначено лише час і місце виявлення ОСОБА_1 ), в протоколі не конкретизовано пункти статей 11, 49, 241 Статуту внутрішньої служби ЗСУ та ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ, які нібито порушив ОСОБА_1 , протокол не містить інформації про подію правопорушення і його об`єктивну сторону, в протоколі не вказано про ознаки сп`яніння і залучення до його складення двох свідків, які б не були заінтересовані в розгляді справи.
З такими доводами суд апеляційної інстанції не погоджується, оскільки даний процесуальний документ складено з дотриманням вимог ст.256 КУпАП та Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 23.10.2021 № 329.
Наявний в матеріалах справи протокол складено уповноваженою особою. В ньому зазначено дату та місце його складення, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, та докладно викладена суть адміністративного правопорушення, що узгоджується із правовою кваліфікацією вчинених ОСОБА_1 дій згідно постанови суду першої інстанції. Протокол не містить жодних зауважень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та він підписаний ОСОБА_1 .
Враховуючи викладене, апеляційний суд не може визнати обґрунтованими доводи апелянта про відсутність в протоколі інформації про подію правопорушення і його об`єктивну сторону. 

Щодо відсутності в протоколі повного змісту положень Статуту внутрішньої служби ЗСУ та Дисциплінарного статуту ЗСУ, то це не підстава вважати протокол неналежним доказом, оскільки в ньому чітко вказано статті та їх пункти порушення яких ставляться в провину ОСОБА_1 .
Також протокол складений за участі двох свідків, як того вимагає порядок його складення. При цьому, доводи ОСОБА_1 про зацікавленість цих свідків у вирішенні справи, апеляційний суд вважає безпідставними, так як апелянт не конкретизував в чому саме полягає така зацікавленість. 

Щодо відсутності в протоколі ознак сп`яніння, що виявлені у ОСОБА_1 , то апеляційний суд звертає увагу на пояснення ОСОБА_1 (а.с. 7), де той зокрема, зазначав, що вживав алкоголь та на протокол КМС № 496 (а.с.6) де  вказано, що причина звільнення ОСОБА_1 , після його затримання, є повне витвереження. 
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції, не може ставити під сумнів факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння і визнати істотним порушенням, відсутність в протоколі ознак сп`яніння особи, які б стали підставою для визнання цього протоколу таким, що складений з порушенням, не може. 

Також апелянт зазначав, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1098 від 18.11.2022 року, не можна вважати доказом, оскільки він, як водій транспортного засобу, на огляд не направлявся, і до протоколу не додано відео проведення медичного огляду чи відмови від його проходження.
У відповідь на викладене, апеляційний суд звертає увагу ОСОБА_1 на те, що він притягується до відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а не за ст. 130 КУпАП, за якою до відповідальності притягуються водії транспортних засобів, які керують такими засобами в стані алкогольного або наркотичного сп`яніння, або ж які відмовляються від проходження огляду на встановлення такого стану.  Факт відмови ОСОБА_1 від огляду зафіксовано у медичному висновку (а.с.5) і фіксація цього факту за допомогою відео, не вимагається.  

Щодо тверджень ОСОБА_1 про те, що справу про адміністративне правопорушення відносно нього повинен був розглядати Ковпаківський районний суд м. Суми, то до них апеляційний суд відноситься критично з тих підстав, що затримання ОСОБА_1 було в АДРЕСА_2 , яке входить до юрисдикції Зарічного районного суду м. Суми.  

Також апеляційний суд вважає безпідставними доводи ОСОБА_1 про те, що в матеріалах справи немає доказів на підтвердження того, що він є суб`єктом правопорушення передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП, оскільки з пояснень ОСОБА_1 (а.с. 7) вбачається, що він військовий, з пояснень свідка ОСОБА_4 , що надавав пояснення в суді апеляційної інстанції та з листа командира ВЧ НОМЕР_1 , який був наданий на запит апеляційного суду.  

Вважає безпідставними апеляційний суд і твердження ОСОБА_1 про те, що він    
не повідомлений про дату, час і місце слухання справи, оскільки відповідно до заяви ОСОБА_1 , останній просив справу розглядати без його участі (а.с. 10).
ОСОБА_1 вважав цю заяву не належною, оскільки вона не написана ним власноруч, а надрукована, однак такі висновки апелянта суд вважає надуманими, так як заява містить підпис ОСОБА_1 , який збігається з іншими наявними у справі його підписами, достовірність яких він не заперечує. 

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що досліджені судом докази є допустимими і достатніми для визнання ОСОБА_1   винуватим у вчиненні передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП адміністративного правопорушення, а тому постанова судді Зарічного районного суду м. Суми від 30.11.2022 року є законною, обґрунтованою та прийнятою з урахуванням усіх фактичних обставин справи. Підстави для її скасування та закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, про що заявляються вимоги в апеляційній скарзі, відсутні.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, врахував ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу порушника та наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, –

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 30.11.2022 року,  якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП і якою накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 220 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 655,00 грн, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника Маховика Р.В. на цю постанову, без задоволення.  

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Сумського апеляційного суду	Філонова Ю. О.