УХВАЛА
 
31 січня 2023 року
м. Київ
 
справа № 461/2321/20
провадження № 61-16181св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Приватне акціонерне товариство «Львівобленерго»,
 
розглянув заяву  ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» про захист прав споживачів, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог
У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив стягнути з Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» (далі - ПрАТ «Львівобленерго»)  на його користь 11 715,14 грн майнової шкоди та       1 100 000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди; зобов`язати відповідача відновити подачу електричної енергії в квартиру АДРЕСА_1 .
 
Короткий зміст рішень судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій
Галицький районний суд міста Львова рішенням від 11 червня 2020 року в задоволенні позову відмовив.
Львівський апеляційний суд постановою від 29 вересня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, а рішення Галицького районного суду міста Львова від 11 червня 2020 року залишив без змін.
Верховний Суд постановою від 18 березня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, а рішення Галицького районного суду міста Львова               від 11 червня 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 29 вересня 2020 року залишив без змін.
У липні 2021 року від ОСОБА_1 до Верховного Суду надійшла заява про ухвалення у справі додаткового рішення щодо вирішення позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 119,34 грн за шахрайське нарахування за спожиту електричну енергію за період з 01 травня 2018 року                     до 01 лютого 2019 року.
Верховний Суд ухвалою від 13 вересня 2021 року відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цій справі.
 
Короткий зміст вимог та доводів заяви про ухвалення додаткового рішення
У жовтні 2022 року від ОСОБА_1 до Верховного Суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій заявник просить ухвалити додаткове рішення щодо позовних вимог, а саме стягнути з відповідача на його користь                  100 грн за викрадений запобіжник та 1 053 грн за пошкодження вхідних проводів електропостачання квартири при відключенні такої шляхом перерізування.
Заява мотивована тим, що у прохальній частині позовної заяви, зокрема у пункті 3 зазначено: «Стягнути з відповідача на мою користь 11 715,14 грн за завдану майнову шкоду та 1 100 000 грн за завдану моральну шкоду. Майнова шкода складається, зокрема з витрат понесених саме 100 грн за викрадений запобіжник та 1 053 грн за пошкодження вхідних проводів електропостачання квартири при відключенні такої шляхом перерізування».
Зі змісту мотивувальної та резолютивної частини постанови суду вбачається, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на його користь 100 грн за викрадений запобіжник та 1 053 грн за пошкодження вхідних проводів електропостачання квартири при відключенні такої шляхом перерізування не вирішено, оскільки зміст мотивувальної частини постанови не містить висновків про підстави відмови у задоволенні цих позовних вимог.
 
Рух матеріалів справи
У листопаді 2022 року на офіційну адресу електронної пошти Галицького районного суду міста Львова направлено лист про необхідність направлення на адресу Верховного Суду цивільної справи № 461/2321/20 за позовом  ОСОБА_1 до ПрАТ «Львівобленерго» про захист прав споживачів, відшкодування матеріальної та моральної шкоди для вирішення заяви про ухвалення додаткового рішення.
10 січня 2023 року справа № 461/2321/20 надійшла до Верховного Суду.
 
Позиція Верховного Суду
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
Вивчивши заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цій справі Верховний Суд дійшов висновку про відмову у прийнятті додаткового судового рішення з таких підстав.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд
Питання щодо ухвалення додаткового рішення врегульовано статтею 270 ЦПК України, згідно з частиною першою якої суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Виходячи із положень цих норм, суд касаційної інстанції може ухвалити додаткове рішення за наявності підстав, передбачених статтею 270 ЦПК України.
З аналізу наведеної норми процесуального закону слід дійти висновку, що додаткове рішення може бути ухвалено судом лише у випадках і за умов, передбачених вказаною нормою; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги не досліджені в судовому засіданні.
Додаткове рішення суду - це акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушення вимог його повноти.
Додаткове рішення суду ухвалюється тоді, коли суд не вирішив усі заявлені вимоги у справ або не розв`язав окремі процесуальні питання.
Суд не вправі під виглядом додаткового рішення змінити зміст рішення або вирішити нові питання, що не досліджувалися в судовому засіданні.
ОСОБА_1 у заяві ставить питання про вирішення Верховним Судом його позовних вимог про стягнення з відповідача на його користь 100 грн за викрадений запобіжник та 1 053 грн за пошкодження вхідних проводів електропостачання квартири при відключенні такої шляхом перерізування, проте судами попередніх інстанції у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення матеріальної і моральної шкоди відмовлено у повному обсязі в силу їх недоведеності, та саме з такими висновками погодився суд касаційної інстанції, залишаючи без змін ухвалені у справі судові рішення. 
Підстави вважати, що судом касаційної інстанції не вирішено позовної вимоги, на яку посилається заявник, як і підстави, визначені у статті 270 ЦПК України для ухвалення Верховним Судом додаткового рішення у справі відсутні.
За таких обставин, заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі задоволенню не підлягає. 
З урахуванням викладеного та керуючись статтями 260, 270 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом  ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» про захист прав споживачів, відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає. 
 
Судді                                                                                                І. В. Литвиненко                                                                                                        А. І. Грушицький                                                                                                        Є. В. Петров