Справа № 308/6118/16-ц

П О С Т А Н О В А
Іменем України

        16 січня 2023 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі: 
головуючого-судді: Собослой Г.Г.,
суддів: Кожух О.А., Готра Т.Ю.,
з участю секретаря: Зубашкова М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 23 травня 2022 року та від 24 травня 2022 року у справі № 308/6118/16-ц (Головуючий: Придачук О.А.), - 

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2020 року Ужгородська районна рада звернулася до суду із заявою про поворот виконання рішення суду у справі № 308/6118/16 за позовом ОСОБА_1 до Ужгородської районної ради про стягнення матеріальної та моральної шкоди.
Заявник посилається на те, що постановою Закарпатського апеляційного суду від 11 квітня 2019 року у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 20 березня 2017 року з Ужгородської районної ради на користь ОСОБА_1 стягнуто матеріальну шкоду в розмірі 20954,78 грн., суму компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати у розмірі 11983,07 грн. та моральну шкоду у розмірі 20000 грн., а також вирішено питання розподілу судових витрат. Зазначені суми були перераховані ОСОБА_1 29.05.2019 року. 
17 травня 2019 року Ужгородською районною радою до Верховного Суду подано касаційну скаргу на постанову Закарпатського апеляційного суду від 11 квітня 2019 року. 
Постановою Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року касаційна скарга Ужгородської районної ради була частково задоволена і постанова Закарпатського апеляційного суду від 11 квітня 2019 року в частині стягнення з Ужгородської районної ради на користь ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати у розмірі 11983,07 грн. скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, у задоволенні яких ОСОБА_1 до Ужгородської районної ради про стягнення компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати у розмірі 11983,07 грн. відмовлено, а постанову Закарпатського апеляційного суду від 11 квітня 2019 року в частині стягнення з Ужгородської районної ради на користь ОСОБА_1 моральної шкоди змінено та зменшено розмір стягуваної суми із 20000 грн. до 10000 грн., а в іншій частині постанову Закарпатського апеляційного суду від 11 квітня 2019 року залишено без змін.
На підставі наведеного в порядку повороту виконання постанови Верховного Суду України від 15 жовтня 2020 року (справа № 308/6118/16-ц провадження № 61-10242св19) Ужгородська районна рада просила стягнути з ОСОБА_1 на свою користь суму компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати у розмірі 11 983,07 грн. та суму виплаченої моральної шкоди у розмірі 10 000 грн.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 23 травня 2022 року заяву Ужгородської районної ради задоволено.
Допущено поворот виконання постанови Закарпатського апеляційного суду від 11 квітня 2019 року у справі № 308/6118/16-ц у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Ужгородської районної ради про стягнення матеріальної та моральної шкоди.
У порядку повороту виконання постанови Закарпатського апеляційного суду від 11 квітня 2019 року у справі № 308/6118/16-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь Ужгородської районної ради виплачену суму компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати у розмірі 11983,07 грн. та суму виплаченої моральної шкоди у розмірі 10000 грн.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 24 травня 2022 року у оголошеній, відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України, вступній і резолютивній частинах ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.05.2022 року у справі № 308/6118/16-ц за заявою Ужгородської районної ради  про поворот виконання постанови суду у справі № 308/6118/16 за позовом ОСОБА_1 до Ужгородської районної ради про стягнення матеріальної та моральної шкоди виправлено технічні описки, та у абзаці другому і третьому вказаної ухвали вважати правильним наступні речення:
«Допустити поворот виконання постанови Закарпатського апеляційного суду від 11.04.2019 року у справі № 308/6118/16-ц у цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до Ужгородської районної ради про стягнення матеріальної та моральної шкоди».
«В порядку повороту виконання постанови Закарпатського апеляційного суду від 11.04.2019 року у справі № 308/6118/16-ц стягнути з ОСОБА_1 на користь Ужгородської районної ради виплачену суму компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати у розмірі 11983,07 грн. та суму виплаченої моральної шкоди у розмірі 10000,00 грн.»
Не погоджуючись із даними ухвалами суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування ухвали суду, як такі, що постановлені з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки ухвалене рішення судом під головуванням судді Придачук О.А. було скасовано Закарпатським апеляційним судом від 11.04.2019 року і суддя з врахуванням припису ч.1 ст. 37 ЦПК України та п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України не може розглядати дану справу. Суд не дослідив у повному обсязі обставини, які зазначені у приписі ст. 445 ЦПК України щодо обмежень у повноті виконання рішення за деякою категорією справ, а саме щодо виплат, які випливають з трудових правовідносин. Відповідачем і судом не наведено будь-яких доказів того, що скасована у відповідній частині постанова була обґрунтована на повідомлених завідомо неправдивих відомостях або підроблених документах. Можливість повороту виконання судового рішення у справі про відшкодування шкоди передбачена виключно в разі недобросовісних дій позивача (стягувача), згідно з яким скасоване рішення було обґрунтовано повідомленими позивачем завідомо неправдивими відомостями або поданими ним підробленими документами. Самої лише обставини щодо скасування судового рішення недостатньо, так як заявниця отримала кошти за рішення суду. Крім того, не підлягають поверненню безпідставно набута шкода, що прирівнюється до неї, якщо її виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, у той час як вказана сума коштів виплачена відповідачем не добровільно, а на виконання судового рішення, яке у подальшому скасоване. Аналіз ст. 1215 ЦК України, свідчить, що вона є нормою матеріального права, а тому не може бути застосована у випадку розгляду питання про поворот виконання рішення.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 яка підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.
Представник Ужгородської районної ради у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені, про що свідчить довідка про доставку електронного листа (т.3 а.с.38) і їх неявка не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України.
Встановлено, що у червні 2016 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Ужгородської районної ради та з урахуванням збільшених позовних вимог просила стягнути з відповідача на її користь спричинену незаконними діями матеріальну шкоду у вигляді збитків у сумі 20 954,78 грн. та суму компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати у розмірі 11 983,07 грн., а також моральну шкоду у розмірі 30 000 грн. рішенням суду від 20 березня 2017 року у задоволенні позову відмовлено та яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 18.09.2017 року. 
Постановою Верховного Суду від 30 січня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково і ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 18.09.2017 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постановою Закарпатського апеляційного суду від 11 квітня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Ужгородського міськрайонного суду від 20 березня 2017 року скасовано і позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково та стягнуто з Ужгородської районної ради на її користь спричинену незаконними діями матеріальну шкоду у розмірі 20 954,78 грн., суму компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати у розмірі 11983,07 грн. та моральну шкоду у розмірі 20 000 грн.
15 травня 2019 року на виконання постанови Закарпатського апеляційного суду Закарпатської області від 11 квітня 2019 року Ужгородським міськрайонним судом видано виконавчий лист, який представником стягувача від 17 травня 2019 року було звернуто до виконання і 18 липня 2019 року такий повернувся до суду у справі № 308/6118/16-ц з відміткою Управління ДКС України в Ужгородському районі про повне виконання.
29 травня 2019 року на виконання рішення суду Ужгородська районна рада переказала ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 11 983,00 грн. та грошові кошти в сумі 40 954,78 грн. що відповідно стверджується меморіальним ордером № 90498498 від 29.05.2019 року та меморіальним ордером № 90498578 від 29.05.2019 року.
17 травня 2019 року Ужгородська районна рада подала касаційну скаргу на постанову Закарпатського апеляційного суду від 11 квітня 2019 року і відповідно до постанови Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року така була задоволена частково і постанову в частині стягнення з Ужгородської районної ради на користь ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати у розмірі 11 983,07 грн. скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, а постанову від 11 квітня 2019 року в частині стягнення з Ужгородської районної ради на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди змінено та зменшено розмір стягуваної суми з 20000 грн. до 10000 грн.
Відповідно до ч.1 ст. 444 ЦПК України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він:  1) закриває провадження у справі;  2) залишає позов без розгляду;  3) відмовляє в позові повністю;  4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.
Разом з тим, ст. 445 ЦПК України встановлює особливості повороту виконання в окремих категоріях справ і відповідно до ч.2 цієї статті поворот виконання не допускається у справах про стягнення аліментів, а також у справах про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, незалежно від того, у якому порядку ухвалено рішення, за винятком випадків, коли рішення було обґрунтоване на підроблених документах або на завідомо неправдивих відомостях позивача.
Посилаючись на дані обставини та норми ст. 445 ЦПК україни, ч.1 ст.1215 ЦК україни ОСОБА_1 зазначає на неможливість застосування повороту виконання у даній справі.
Суд першої інстанції із посиланням на постанову Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року, якою встановлено, що за судовим рішенням з Ужгородської районної ради на користь ОСОБА_1 стягнуто грошові кошти, як майнову шкоду, що у цих правовідносинах застосування Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплат на підставі якого ОСОБА_1 вважала, що має право на отримання компенсації є помилковим, оскільки Ужгородською районною радою пенсія ОСОБА_1 не нараховувалася та не виплачувалася і обґрунтовано вважав, що кошти, сплачені на користь ОСОБА_1 на виконання постанови від 11.04.2019 року не є коштами, які сплачені у якості виплат, що випливають з трудових відносин та задовольнив заяву.
Ухвали суду є законними та обґрунтованими і підстав для їх змін або скасування не має.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що суддя Придачук О.А. з врахуванням припису ч.1 ст. 37 ЦПК України та п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України не може розглядати дану справу судова колегія до уваги не приймає, так як у розумінні ст.ст. 36, 37 ЦПК україни дані обставини не є підставами, які виключають участь судді в розгляді даної заяви, а інші докази, які б давали підстави сумніву в об`єктивності та неупередженості судді – Ковач Л.О. не надала.
Інші доводи апеляційної скарги, судова колегія до уваги не приймає, так як вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи і не спростовують висновки суду першої інстанції.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, судова колегія,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 23 травня 2022 року та від 24 травня 2022 року залишити без змін.
Постанова оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови складено – 20 січня 2023 року.

Головуючий:        (підпис)
Судді:                            (підписи)
Згідно з оригіналом:
Суддя Закарпатського 
апеляційного суду Г.Г. Собослой