Ухвала
 
09 січня 2023 року
м. Київ 
 
справа № 466/12409/21
провадження № 61-366ск23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянув касаційну скаргу державного підприємства «Львівський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації», яка підписана представником Грабинським Михайлом Івановичем, на постанову Львівського апеляційного суду від 15 листопада 2022 року в складі колегії суддів: Ніткевича А. В., Бойко С. М., Копняк С. М., у справі за позовом державного підприємства «Львівський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної при виконанні трудових обов`язків,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У грудні 2022 року ДП «Львівський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» звернувся з позовною заявою до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної при виконанні трудових обов`язків в розмірі 362 330,50 грн.
 
Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова в складі судді: Єзерського Р. Б. від 31 травня 2022 року позов ДП «Львівський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ДП «Львівський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» майнову шкоду у розмірі 362 330,50 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Постановою Львівського апеляційного суду від 15 листопада 2022 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Копистинського Т. М. задоволено, рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 31 травня 2022 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ДП «Львівський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
У грудні 2022 року ДП «Львівський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» засобами поштового зв`язку подало касаційну скаргу на постанову Львівського апеляційного суду від 15 листопада 2022 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржену постанову апеляційного суду та рішення суду першої інстанції залишити в силі.
 
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19  грудня 1997 року).
 
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
 
Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).
 
Ціна позову у цій справі становить 362 330,50 грн і не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
 
ДП «Львівський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» у касаційній скарзі вказує, що ця справа має значний суспільний інтерес та має виняткове значення для позивача, оскільки предметом позову є грошові кошти, на які було зменшено прибуток державного комерційного підприємства (незаконна виплата матеріальної допомоги відповідачці). Проте ДП «Львівський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» не обґрунтовує, чому справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для ДП «Львівський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації». Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженим судовим рішенням. І, відповідно, не свідчить, що справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для позивача.
 
Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять. 
 
Вказівка в резолютивній частині постанови Львівського апеляційного суду від 15 листопада 2022 року про можливість її оскарження до Верховного Суду не є підставою для відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції, оскільки оскаржене рішення ухвалено у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
 
Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховною Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).
 
Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК України).
 
Таким чином, оскаржене судове рішення ухвалено у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити державному підприємству «Львівський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою, яка підписана представником Грабинським Михайлом Івановичем, на постанову Львівського апеляційного суду від 15 листопада 2022 року у справі за позовом державного підприємства «Львівський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної при виконанні трудових обов`язків.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                     В. І. Крат
 
                                                                                              І. О. Дундар 
 
                                                                                              Є. В. Краснощоков