ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/102/23 Справа № 214/5762/22 	  	Суддя у 1-й інстанції - Малаховська І. Б. Суддя у 2-й інстанції - Круподеря Д. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

09 січня 2023 року                                                                м.Кривий Ріг
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Круподеря Д.О., за участю секретаря Євтодій К.С., особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 листопада 2022 року, щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює електромонтером Арселор Мітал, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,-
ВСТАНОВИВ:
Як встановлено судом першої інстанції, 8.10.2022 року о 15-00 год. в Дніпропетровській області м. Кривий Ріг, Саксаганський район, вулиця Покровська біля будинку 28 водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом ВАЗ 21099, державний номерний знак НОМЕР_1 був неуважний не стежив за дорожньою обстановкою відповідно не реагував на її зміну, рухаючись заднім ходом здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб Opel Insignia НОМЕР_2 який припаркувала водій ОСОБА_2 .. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, що призвело до матеріальних збитків . БК 475118, 475113.
Крім того, 08.10.2022 року о 15-00 год. в м. Кривий Ріг, Саксаганський район, вул. Покровська біля будинку 28 водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом ВАЗ 21099 державний номерний знак НОМЕР_1 став учасником дорожньо-транспортної пригоди, та з порушенням встановлених правил дорожнього руху України залишив місце ДТП, до якої був причетний. БК 475118, 475113.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.3 б, 10.9, 2.10 а, б, в, д. е, за що передбачена відповідальність за ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП.
Постановою судді Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 листопада 2022 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом строком на 1 рік, стягнуто судові витрати.
З таким судовим рішенням не погодився ОСОБА_1 та оскаржив в апеляційному порядку В апеляційній скарзі просить постанову суду змінити, накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
На обґрунтування апеляційних вимог вказує, що ним відшкодовано матеріальну шкоду, що підтвердила потерпіла ОСОБА_2 .
Крім того, зазначає, що він дійсно керував автомобілем у вказаному місці, проте не пам`ятає щоб здійснив зіткнення з автомобілем Опель, оскільки звуку удару не чув, крім того на його автомобілі пошкоджень не виявлено. Зазначає, що місце ДТП не покидав, оскільки не знав, що скоїв зіткнення з автомобілем. Вказує, що йому не відомо чи об`єднувались матеріали справи за ст. 124 КУпАП таза ст. 122-4 КУпАП у одне провадження. 
Зауважує, що ним подавалось клопотання до суду про виклик свідка, який начебто бачив, як ОСОБА_1 скоїв наїзд на автомобіль Опель, проте в його поясненнях не співпадають колір автомобіля та серія номерного знаку. В подальшому він просив призначити судово-трасологічну експертизу. Суд у задоволені клопотань відмовив, причини відмови не навів. 
При призначенні адміністративного стягнення, судом не враховано дані, які його характеризують, а саме, що він жодного разу не притягувався до відповідальності за порушення ПДР, за місцем проживання характеризується позитивно, офіційно працює, де також характеризується позитивно, ним добровільно відшкодовано матеріальні збитки та потерпіла ОСОБА_2 не мала претензій, його вину не доведено жодними доказами. Зазначає, що на утриманні має батька, та він єдиний, хто може привезти йому ліки та продукти харчування, тому позбавивши його права керування транспортним засобом, суд першої інстанції застосував до нього найсуворіший захід адміністративного стягнення, не враховуючи пом`якшуючих обставин. 

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, а також матеріали справи про адміністративні правопорушення, вислухавши думку учасників судового розгляду, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за таких підстав.
Положеннями статті 245 КпАП України визначено завдання провадження у справах про адміністративні правопорушення, якими є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Розглянувши адміністративну справу суд першої інстанції визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КпАП України та ураховуючи положення ч. 2 ст. 36 КУпАП наклав стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, призначивши при цьому максимально суворе адміністративне стягнення.
Судом першої інстанції визнано доведеним вчинення ОСОБА_1 зазначених правопорушень за обставин, вказаних у протоколах про адміністративне правопорушення, з таким висновком погоджується і апеляційний суд.
Так, вина ОСОБА_1 у вчинені інкримінованих правопорушень підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_2 , які вона надала в суді першої інстанції та пояснила, що вона дізналась зі слів очевидця ДТП що її автомобіль було пошкоджено за участі водія ОСОБА_1 , на вимогу поліцейського ОСОБА_1 повернувся до ДТП та показав незначні подряпини задній частині машині, пояснював, що він не почув удару. 
До суду апеляційної інстанції потерпіла ОСОБА_2 , надала заяву, що претензій до ОСОБА_1 не має. 
Крім того, сам ОСОБА_1 показав, що дійсно перебував у зазначеному місці, однак скоєння ним ДТП міг не почути. 
Крім того, вина ОСОБА_1 підтверджується письмовими доказами, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 395041 від 08.10.2022 року; протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 146154 від 08.10.2022 року та схемою ДТП, які містять відомості про обставини щодо руху заднім ходом а/м ВАЗ 21099 НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 та здійснення наїзду на припаркований а/м Опель НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 . 
Письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 , відповідно до яких останній бачив момент наїзду ВАЗ 21099, фрагмент номеру маш ини 4191, під час руху заднім ходом на а/м Опель, ВАЗ 21099 після наїзду покинув місце ДТП. 
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що пошкодження автомобілів узгоджуються між собою та співвідносяться із поясненнями водіїв щодо місця розташування та напрямку руху транспортних засобів, більш того сам ОСОБА_1 не заперечив, що перебував у зазначений у протоколах про адміністративне правопорушення, час і місці та міг здійснити наїзд на автомобіль потерпілої, лише зазначив, що не відчув зіткнення. 
Отже, наведеними вище доказами підтверджується, що ОСОБА_1 будучи учасником дорожнього руху, порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів та будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце події, не повідомивши про це відповідний орган національної поліції України, тобто вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.
Щодо посилань апелянта на суворість ухваленої постанови в частині визначення стягнення, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.
Згідно з ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.
Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Санкцією ст.124 КУпАП передбачені стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Санкцією ст.122-4 КУпАП передбачені стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.
Як вбачається з постанови судді, накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суд першої інстанції врахував характер скоєного правопорушення, особу ОСОБА_1 , його процесуальну поведінку щодо невизнання ДТП та залишення місця ДТП, що є грубим порушенням ПДР України.
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що позбавивши ОСОБА_1 права керувати транспортними засобами, суддя першої інстанції, обрала адміністративне стягнення, яке за своїм видом є надто суворим.
Апеляційний суд врахував долучену до апеляційної скарги заяву потерпілої ОСОБА_2 , у якій остання зазначила, що ОСОБА_1 компенсував їй завдані збитки внаслідок ДТП, просила не накладати на нього суворе адміністративне стягнення.
Відповідно до ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право змінити постанову. У разі зміни постанови в частині накладення стягнення, в межах, передбачених санкцією статті цього Кодексу, воно не може бути посилено.
З огляду на наведене, з урахуванням вимог ст. 36 КУпАП застосоване до ОСОБА_1 стягнення слід змінити на штраф в межах санкції ст.122-4 КУпАП, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, що буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень.
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову судді Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 листопада 2022 року, змінити в частині накладення стягнення.
Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ст. 122-4 КУпАП у виді штрафу у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 грн.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя