Справа №592/6412/22 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Онайко Р. А.	
Номер провадження 33/816/176/23 	Суддя-доповідач Філонова Ю. О. 	
Категорія  124 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2023 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,а участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,  – адвоката Маховика Р.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Маховика Р.В. на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 грудня 2022 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , 

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 496 грн. 20 коп. 

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 грудня 2022 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців за те, що 16 вересня 2022 року, о 10 год. 00 хв. в м. Суми по вул. Металургів, 17А, керуючи т/з AUDI A4 НОМЕР_1 , при повороті направо завчасно не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, не переконався в безпечності маневру та здійснив зіткнення з автомобілем PEUGEOT PARTNER НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Чим порушив вимоги п. 10.1, 10.4 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, захисник Маховик Р.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову судді суду першої інстанції, а провадження у справі закрити, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, захисник посилається на те, що суддею було встановлено порушення ОСОБА_1 п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, однак, останній жодного пункту ПДР не порушував, не вважав себе винним у ДТП, про що відразу ж повідомив працівників патрульної поліції та надав відповідні пояснення, вимагаючи допиту свідків, а також зазначив про це у протоколі. Він дійсно керував автомобілем, дотримуючись, при цьому, Правил дорожнього руху, перед виконанням повороту направо, на дорозі по правій її частині перед перехрестям, у нерухомому стані перебував автомобіль PEUGEOT PARTNER д.н. НОМЕР_2 і вже при виконанні повороту направо ОСОБА_1 , водій ОСОБА_2 почав рух автомобіля без включення покажчика повороту, не переконавшись в безпечності маневру, внаслідок чого допустив зіткнення у праву частину автомобіля, яким керував ОСОБА_1 . Дані обставини були повідомлені працівникам поліції, крім того, в письмових поясненнях ОСОБА_1 міститься інформація про свідка дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 , але працівниками поліції вони були проігноровані, пояснення від свідка не відібрані, відомості про нього у протокол не внесені, жодних заходів щодо встановлення свідків ДТП не вжито, а відеозаписи з бодікамер знищено.
Апелянт зазначає, що в матеріалах справи наявні фото та відеодокази, з місцем розташування автомобілів та наявними у них пошкодженнями, характер яких дає можливість зрозуміти, що ДТП сталося внаслідок руху автомобіля PEUGEOT PARTNER із подальшим зіткненням з правою частиною автомобіля AUDI А4. З фотознімків вбачається, що у автомобіля PEUGEOT PARTNER є пошкодження на передній частині бамперу, а ліва передня фара перебуває у цілісному стані, що вказує на те, що автомобіль PEUGEOT PARTNER тільки-но розпочав рух, зважаючи на відсутність гальмівного шляху перед зіткненням. В іншому б випадку фара зазнала хоча б найменших механічних пошкоджень. Характер та глибина вмятин на дверцятах автомобіля AUDI А4 вказує на майже перпендикулярний вплив з правої сторони, водночас у автомобіля PEUGEOT PARTNER відсутні пошкодження на лівій частині автомобіля (крилі, дверцятах, дзеркалі).
Крім того, апелянт зауважує, що коли автомобіль «підрізають», то зазвичай водій іншого авто намагається уникнути ДТП, звертаючи у бік від «підрізаючого» автомобіля, а з фото вбачається, що автомобіль PEUGEOT PARTNER на місці ДТП стоїть рівно (перпендикулярно) обочині, колеса також направлені прямо, натомість автомобіль AUDI А4 поглинув всю енергію удару, що свідчить про те, що саме дії водія ОСОБА_2 спричинили настання ДТП і не було враховано суддею.
Також, апелянт вказує, що в оскаржуваній постанові не наведені мотиви відхилення його клопотання про призначення судової автотехнічної експертизи, якій слід було поставити питання про те, як повинні були діяти водії автомобілів, чи мали водії технічну можливість попередити виникнення ДТП, чи вбачаються в діях водія автомобіля AUDI А4 д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_1 та в діях водія автомобіля PEUGEOT PARTNER д.н. НОМЕР_2 ОСОБА_2 невідповідність вимог Правил дорожнього руху України та чи знаходяться дії будь-кого з водіїв у причино-наслідковому зв`язку з ДТП.
Крім того, апелянт посилається і на те, що суддею з пояснень свідків були взяті до уваги не всі показання, що мають значення для правильного вирішення справи, а саме те, що свідок ОСОБА_4 в суді пояснив, що перебував поряд з місцем ДТП та бачив, як автомобіль PEUGEOT PARTNER стояв безпосередньо перед перехрестям, паралельно потоку автомобілів з правого краю проїзної частини більше 5 хв. Під час виконання повороту автомобіля AUDI А4 направо, водій автомобіля PEUGEOT PARTNER розпочав рух, проїхав близько 1,5 м та вчинив зіткнення з правою частиною автомобілем AUDI А4., перед зіткненням водій автомобіля PEUGEOT PARTNER не гальмував, рухався прямо, а свідок ОСОБА_5 в суді пояснила, що бачила зіткнення вищевказаних автомобілів, яке сталося внаслідок того, що автомобіль PEUGEOT PARTNER в`їхав у праву частину автомобіля AUDI А4, під час виконання повороту направо останнім, показала в залі суду відстань, яку проїхав автомобіль PEUGEOT PARTNER перед зіткненням, що становить близько 2-3 м.
Також, апелянт вказує на те, що висновки суду щодо призначеної міри покарання обґрунтовуються тим, що ОСОБА_1 , нібито, порушив пункт 1.3 Правил дорожнього руху України та допустив образливі висловлювання щодо потерпілого, разом з цим, вказані обставини не підтверджуються жодними належними та допустимим доказами у справі. Крім того, суддя зазначає, що застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу за керування автомобілем без полісу обов`язкового страхування довело свою недієвість, оскільки не сприяло запобіганню вчиненню правопорушень ОСОБА_1 , проте, докази щодо вчинення останнім правопорушень після 16 вересня 2022 року, в матеріалах справи також відсутні.
Крім того, апелянт зазначає, що суддя  у постанові послався  на ту обставину, що ОСОБА_1 на день проголошення постанови не застрахував автомобіль, проте, у справі відсутні будь-які докази подальшої експлуатації автомобіля останнім після ДТП, він не є його власником, що вбачається зі схеми місця ДТП, а висновок, що відсутність відомостей про страхування автомобіля в мережі Інтернет є підставою для застосування стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком 6 місяців, не відповідає балансу відповідності між адміністративним проступком та застосованою за це мірою відповідальності. При цьому, суд не встановив обтяжуючих обставин, проте застосував найсуворіший вид адміністративного стягнення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не зважаючи на відсутність матеріальної шкоди, відсутність шкоди суспільним інтересам, всупереч думці потерпілого про необхідність закриття провадження по справі за малозначністю. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 30 КУпАП, позбавлення права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом, однак, жодної обставини, із  вказаного, під час розгляду справи встановлено не було.

Про призначення даної справи до апеляційного розгляду особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та потерпілий ОСОБА_2 були повідомлені завчасно у передбачений законом спосіб, однак, в судове засідання не з`явились, заяв про відкладення розгляду не надсилали. З врахуванням зазначеного, а також тих обставин, що у даному судовому засіданні присутній апелянт – адвокат Маховик Р.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд даної справи за відсутності останнього та потерпілого ОСОБА_2 .
А тому, заслухавши доводи захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Маховика Р.В. на підтримку поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
На думку апеляційного суду, розглядаючи дану справу про адміністративне правопорушення, суддя суду першої інстанції вірно встановив, що в саме діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суддею були враховані заперечення ОСОБА_1 щодо наявності в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення та пояснення останнього, в яких він вказував на те, що не мав змоги повернути праворуч з крайнього правого положення, оскільки у невстановленому місці перед перехрестям був припаркований транспортний засіб, і коли він об`їжджав цей транспортний засіб, саме його водій не впевнившись у безпеці, розпочав рух та вдарив в правий бік його автомобіль.
При цьому, в судовому засіданні, інший водій - ОСОБА_2 пояснював, що виїхав з парковки заднім ходом (з крайнього перед перехрестям паркувального місця) та приблизно через 3 секунди розпочав рух вперед. Проїхавши близько 5 метрів його «підрізав» автомобіль ОСОБА_1 , який рухався на високій швидкості, внаслідок чого відбулося зіткнення. Після ДТП ОСОБА_1 почав у неввічливій формі висловлювати свої претензії, внаслідок чого він викликав поліцію. На даний час він самостійно відремонтував свій автомобіль, претензій до правопорушника не має, вважає, що причиною ДТП стала та обставина, що ОСОБА_1 рухався занадто швидко.
Окрім зазначених пояснень водіїв – учасників ДТП, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення була суддею встановлена з врахуванням і інших доказів, а саме, протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №074689 від 16 вересня 2022 року, схеми огляду місця ДТП, на якій зафіксоване положення транспортних засобів після зіткнення та їх пошкодження, письмових пояснень ОСОБА_2 , які в повному обсязі співпадають з тими поясненнями, які він надав у суді, копієї постанови серії БАБ №520614 від 16 вересня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, згідно якої ОСОБА_1 керував транспортним засобом не маючи при собі чинного страхового полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, рапорту командира взводу №1 роти №4 батальйону УПП в Сумській області Хоменко П. від 17 вересня 2022 року, згідно якого 16 вересня 2022 року близько 10 год. 00 хв. він отримав виклик про ДТП без потерпілих, прибувши на місце зі слів водіїв та розташування транспортних засобів на проїзній частині було встановлено водієм ОСОБА_1 порушення п.п. 10.1, 10.4, 13.1 ПДР України за що на останнього складено протокол за ст.124 КУпАП, рапорту старшого інспектора відділу РОМ ДТП УПП в Сумській області Галинської Д., згідно якого проведено перевірку за заявою ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності іншого учасника ДТП – ОСОБА_2 , за результатами перевірки інформації, яка б вказувала на порушення Правил дорожнього руху України, що являється в прямому причинному зв`язку з наслідками ДТП ОСОБА_2 встановлено не було та долучених захисником до матеріалів справи фотокопій та відеозапису з фіксуванням обстановки на місці події після ДТП.
Крім того, в судовому засіданні суддею був допитаний в якості свідка працівник поліції ОСОБА_6 , який складав протокол відносно ОСОБА_1 , який пояснював, що коли вони прибули на місце, ОСОБА_2 їм одразу повідомив, що здійснював виїзд з парковки, на якій на час його прибуття були вільні місця. При цьому ОСОБА_1 складав пояснення близько години і під час оформлення матеріалів ДТП не було здобуто даних про те, що воно сталося внаслідок дій ОСОБА_2 , тому протокол про адміністративне правопорушення на нього не складався.
Також, в судовому засіданні були допитані і інші свідки - ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , які зазначали про те, що автомобіль PEUGEOT PARTNER (під керуванням ОСОБА_2 ) стояв біля магазину вздовж проїжджої частини, однак після початку руху, проїхавши декілька метрів в напрямку прямо, відбулося зіткнення з автомобілем AUDI. Аналогічні пояснення вказані свідки надали письмово, які було направлено Управлінням патрульної поліції для долучення до матеріалів справи за результатом перевірки заяви ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_2 . 

Саме з врахуванням вищезазначених доказів, які зібрані у передбаченому законом порядку, є належними та допустимими, досліджені та перевірені в повному обсязі з наданням належної правової оцінки, суддя суду першої інстанції і дійшов висновку, з яким також погоджується і суд апеляційної інстанції, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
При цьому, доводи апелянта про те, що саме дії водія ОСОБА_2 спричинили настання ДТП, з посиланням на фото докази з фіксацією розташування автомобілів та отриманих ними ушкоджень, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки матеріалами справи, у своїй сукупності, доведено те, що саме ОСОБА_1 перед поворотом праворуч завчасно не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку та перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого і відбулося зіткнення з автомобілем, під керуванням ОСОБА_2 , що і стало підставою для складання протоколу за ст. 124 КУпАП не відносно останнього, а відносно ОСОБА_1 .

Що стосується посилань апелянта на те, що його клопотання про призначення судової автотехнічної експертизи було необґрунтовано відхилено, то вони не заслуговують на увагу, оскільки з звукозапису судового засідання від 01 грудня 2022 року вбачається, що таке рішення суддя вмотивував відсутністю для цього підстав, з врахуванням зібраних доказів щодо обставин зіткнення транспортних засобів.
Крім того, апеляційний суд зауважує, що бажаючи проведення у вказаній справі зазначеної експертизи, захисник не був позбавлений можливості звернутися з такими вимогами до апеляційного суду, однак під час апеляційного розгляду відповідного клопотання останнім так подано і не було, які і не було подано клопотання щодо передопиту свідків, показання яких, на думку апелянта, суддею були враховані не в повному обсязі.

Таким чином, під час апеляційного перегляду не знайшли свого підтвердження доводи апелянта щодо наявності обставин, за яких би дана справа відносно ОСОБА_1 підлягала закриттю, у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення, а тому, постанова судді суду першої інстанції в частині визнання винуватості ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування, саме в цій частині, апеляційним судом не встановлено.

Разом з тим, на думку апеляційного суду, обраний суддею суду першої інстанції вид адміністративного стягнення за ст. 124 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців, є надто суворим та не відповідає обставинам справи та вимогам ст. 23 КУпАП, відповідно до якої адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.
Так, санкцією ст. 124 КУпАП передбачено накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Відповідно до ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що вирішуючи питання щодо виду та розміру адміністративного стягнення, суд врахував характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, що останній, не маючи полісу внутрішнього обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, який, станом на день розгляду справи, так і не придбав, нехтував вимогами Правил дорожнього руху України, внаслідок чого відбулося зіткнення транспортних засобів з заподіянням механічних ушкоджень. Крім того, суддею була врахована і поведінка ОСОБА_1 після зіткнення транспортних засобів, який, як вказував потерпілий ОСОБА_2 , допустив відносно нього образливі вислови. 
З врахуванням зазначеного, не встановивши, при цьому, обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення, суддя вважав за необхідне піддати останнього адміністративному стягненню у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців, яке є максимальним, відповідно до санкції ст. 124 КУпАП.
Разом з тим, на думку апеляційного суду, суддею не в повному обсязі були враховані положення ч. 2 ст. 30 КУпАП, якими визначено, що позбавлення наданого права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом, в той час, як вчинені ОСОБА_1 порушення ПДР України грубими, чи їх повторність, ні під час розгляду даної справи в суді першої інстанції, ні під час апеляційного перегляду встановлено не було.
Крім того, з врахуванням позиції потерпілого ОСОБА_2 , який претензій до правопорушника не мав та взагалі просив закрити провадження за малозначністю, за відсутності обтяжуючих обставин та тяжких наслідків, на думку апеляційного суду, ОСОБА_1 має бути підданий адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що, у даному випадку, буде достатнім та справедливим, та таким, що відповідає вимогам вищезазначеного закону.

За таких обставин, оскаржувана постанова судді суду першої інстанції, в частині накладення на ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП адміністративного стягнення, підлягає зміні, а апеляційна скарга захисника Маховика Р.В. – частковому задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Маховика Р.В. – задовольнити частково.

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 грудня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП – змінити, в частині призначеного адміністративного стягнення.

Накласти на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

В іншій частині постанову залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Сумського апеляційного суду	Філонова Ю. О.