Справа № 137/1030/22 
Провадження № 33/801/67/2023
Категорія: 78 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гопкін П. В.
Доповідач: Голота Л. О.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2023 року                                                                               м. Вінниця
Суддя Вінницького апеляційного суду Голота Л. О., 
розглянувши апеляційну скаргу захисника Сидоренко Тетяни Володимирівни, яка діє в інтересах  ОСОБА_1 , на постанову Літинського районного суду Вінницької області від 19.12.2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, паспорт серії НОМЕР_1 виданий 16.01.2000 Старогородським РВ УМВС України у Вінницькій області, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 85 КУпАП, -
в с т а н о в и в :

Постановою Літинського районного суду Вінницької області від 19.12.2022 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 85 КУпАП, та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 гривень.
Стягнуто із ОСОБА_1 майнову шкоду, завдану навколишньому природному середовищу в розмірі 8976,00 грн.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави Україна судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496,20 грн.
Як зазначено в постанові суду, 16.10.2022 о 18 год 30 хв ОСОБА_1 спільно із ОСОБА_3 (справа щодо якої розглядається в суді), грубо порушив правила рибальства, а саме проводив вилов риби з гумового човна зеленого кольору на р. Згар (Петриківське водосховище) поблизу с. Рибаче Вінницького району Вінницької області забороненим сітним знаряддям лову – сітка з жилки. Виловили при цьому риби карась – 7 екземплярів, лящ – 2 екземпляр , судак – 1 екземпляр. Загальна вага риби – 2,8 кг. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункту 3.15 Правил промислового, любительського рибальства та статей 27, 52-1 Закону України «Про тваринний світ». 
Не погоджуючись із постановою суду, 27.12.2022 року захисником Сидоренко Т. В., яка діє в інтересах  ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу (вх. № 5729/2022), в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неповноту з`ясування обставин справи, просить скасувати постанову суду, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. 
Основними доводами апеляційної скарги є те, що :
-судом першої інстанції було викликано за клопотанням захисника Сидоренко Т. В. свідка ОСОБА_4 та допитано у судовому засіданні без участі сторони захисту. Свідок ОСОБА_5 до судового засідання не викликався судом першої інстанції; 
-судом першої інстанції було необґрунтовано відмовлено в задоволенні клопотання захисника Сидоренко Т. В. про відкладення судового засідання через зайнятість в іншому судовому процесі, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод;
-судом першої інстанції безпідставно враховано пояснення інспектора Луценка В. В., оскільки зазначений свідок є службовою особою, а тому його свідчення не можуть вважатися об`єктивними доказами у справі; 
-відеозапис з місця події не відображає відомостей про вчинення правопорушення ОСОБА_1 , таким чином, вказаний відеозапис не є належним та допустимим доказом;
-у справі відсутні докази здійсненні рибальства ОСОБА_1 ;
-також судом першої інстанції не вирішено клопотання захисника Сидоренко Т. В. від 01.12.2022 року про залучення письмових доказів, які підтверджують, що ОСОБА_1 має важке захворювання зору, а тому не міг прочитати протокол про адміністративне правопорушення та погодитись із пояснення ОСОБА_3 .
В апеляційній скарзі захисником Сидоренко Т. В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , заявлено клопотання про виклик та допит в якості свідків :
-головного державного інспектора Відділу охорони Вінницького рибоохоронного патруля Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Вінницькій області ОСОБА_4 (особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення);
-ОСОБА_5 , який до судового засідання судом першої інстанції не викликався (особа була присутня при складанні протоколу про адміністративне правопорушення).
Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення клопотання в частині виклику в судове засідання свідка ОСОБА_4 та відмову в задоволенні клопотання в частині виклику свідка ОСОБА_5 з огляду на положення статті 272 КУпАП.
Враховуючи повторну неявку у судове засідання свідка ОСОБА_4 , належним чином повідомленого про день та час розгляду справи, апеляційний суд ухвалив продовжити розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Сидоренко Т. В. підтримали апеляційну скаргу та просила її задовольнити. 
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з огляду на наступне.
Згідно з частиною сьомою статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 85 КУпАП зроблено судом першої інстанції на підставі наступних доказів : 
-протоколу про адміністративне правопорушення № 000894 від 16.10.2022 року, складеного головним державним інспектором відділу охорони ВБР Луценком В. В., згідно якого 16.10.2022 о 18 год 30 хв ОСОБА_1 спільно із ОСОБА_3 , грубо порушили правила рибальства, а саме проводили вилов риби з гумового човна зеленого кольору на р. Згар (Петриківське водосховище) поблизу с. Рибаче Вінницького району Вінницької області забороненим сітним знаряддям лову – сітка з жилки. Виловили при цьому риби карась – 7 екземплярів, лящ – 2 екземпляр , судак – 1 екземпляр. Загальна вага риби – 2,8 кг. Таким чином, ОСОБА_1 наніс збитки рибному господарству України на суму 17952 грн. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункту 3.15 Правил промислового, любительського рибальства та статей 27, 52-1 Закону України «Про тваринний світ». (а. с. 2). ОСОБА_1 надав пояснення, згідно яких зазначив, що з протоколом згоден. При цьому, із своїми правами ОСОБА_1 був ознайомлений, про зо свідчить його підпис у протоколі;
-копії опису – оцінки (а. с. 4);
-копії протоколу адміністративне правопорушення № 000895 від 16.10.2022 року, квитанцією від 17.10.2022 року (а. с. 3, 5);
-рахунку матеріальної шкоди до протоколу № 000894 від 16.10.2022 року (а. с. 6);
-відеозапису з місця події (запис «video_2022-12-12_11-08-02.mp4», згідно якого :
«с. 00:16 хв» інспектор дістає сітку з глибини за допомогою інструменту; 
«с. 01:03 хв.» ОСОБА_3 повідомляє, що вона спільно з ОСОБА_1 перевіряє транець човна для двигуна, хоча при цьому гребуть веслами, транець та двигун на човні відсутні; 
«с. 01:59 хв» інспектор зазначає про систематичність дій ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , а ті у свою чергу не заперечують зазначеної обставини;
«с. 07:36 хв.»  ОСОБА_3  дає вже пояснення про те, що сітку зачепили веслом, хоча сітка була на глибині, що підтверджується першими хвилинами відеозапису) (а. с. 46); 
-показах інспектора рибохорони Луценко В.В., допитаного судом першої інстанції в якості свідка за клопотанням адвоката, який повідомив, що 16.10.2022 року до інспектора зателефонували рибаки та повідомили, як 2 осіб на човні неодноразово підпливають до сіток, вибирають рибу та пливуть назад. Було прийнято рішення провести рейд, тому він та ОСОБА_6 сіли у засідку за півтора кілометра від човна на якому були ОСОБА_1 та ОСОБА_3 котрі випливли на човні, як тільки почало смеркати. Бачив в бінокль, (втім не може це долучити до справи, адже не має технічної можливості) як правопорушники підіймали сітки та вибирали рибу стоячи посередині водойми. Коли інспектор підплив на човні до правопорушників, ті встигли викинути вибрану рибу та почали оправдовуватись, висувати багато версій зокрема казали, що перевіряли транець (плоска жорстка пластина, на якій фіксується підвісний мотор). Втім ні транця, ні двигуна у них на човні не було. Також висували інші версії, зокрема сказали, що зачепили сітку веслом, хоча інспектор на моторному човні, в котрому гребний гвинт погружений у воду не зміг зачепити сітку. Сітку лише вдалось витягти за допомогою кішки (інструмент).
Згідно з частиною другою статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Суд апеляційної інстанції вважає, що докази, які містяться у справі, свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 85 КУпАП.
Відповідно п. 3.15 Наказу Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.99 «Про затвердження Правил любительського і спортивного рибальства та Інструкції про порядок обчислення та внесення платежів за спеціальне використання водних живих ресурсів при здійсненні любительського і спортивного рибальства» (в редакції, що діяла на день складення протоколу) забороняється лов водних живих ресурсів із застосуванням, крім іншого, промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані правильно за частиною четвертою статті 85 КУпАП.
Отже, невизнання у суді вини ОСОБА_1 спростовується дослідженими судом доказами.
Невизнання вини особою, яка притягається до адміністративної відповідальності суд розцінює, як специфічний, обраний особою, спосіб захисту, з метою уникнення відповідальності за скоєне ним адміністративне правопорушення, за яке передбачене суворе стягнення у виді штрафу. 
Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції було викликано за клопотанням захисника Сидоренко Т. В. свідка ОСОБА_4 та допитано у судовому засіданні без участі сторони захисту, суд апеляційної інстанції не вважає такими, що дають правові підстави для скасування постанови суду, оскільки у справі наявні інші докази, які доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення. Крім того, покази надані свідком підтверджується відеозаписом, який міститься у справі.
При цьому, судом апеляційної інстанції задоволено клопотання ОСОБА_7 про виклик свідка ОСОБА_4 , однак з невідомих суду причин зазначений свідок не з`явився. КУпАП не передбачає можливості приводу свідка до суду органом внутрішніх справ у разі ухилення свідка від явки на виклик до суду. 
Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції було необґрунтовано відмовлено в задоволенні клопотання захисника Сидоренко Т. В. про відкладення судового засідання через зайнятість в іншому судовому процесі, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки зі справи видно, що захисником Сидоренко Т. В. неодноразово заявлялись клопотання про відкладення розгляду справи в суді першої інстанції (а. с. 15, 20, 21-22, 47).
Відповідно до частини першої статті 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.
При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що справа перебувала на розгляді в суді першої інстанції з 24.10.2022 року по 19.12.2022 року.
Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).
Враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, строки розгляду справи в суді першої інстанції, суд першої інстанції правомірно провів розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки затягування розгляду справи нівелює завдання КУпАП, зокрема щодо охорони прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).
Завданням апеляційного провадження є перегляд за апеляційною скаргою справи і судового рішення на предмет правильності встановлення судом першої інстанції обставин у справі та застосування норм права. Враховуючи, що суд апеляційної інстанції покликаний забезпечити виправлення помилок суду першої інстанції як у питаннях факту (правильність оцінки доказів і встановлення обставин), так і в питаннях права (правильність застосування матеріального і процесуального права), вважаю, що розглянувши справу з участю ОСОБА_1 та його захисника Сидоренко Т. В., суд апеляційної інстанції забезпечив право особи брати участь у судовому засіданні, давати пояснення, подавати докази та заявляти клопотання, а отже відсутність ОСОБА_1 та його захисника Сидоренко Т. В. в судових засіданнях суду першої інстанції не може бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції, адже ОСОБА_1 розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд.
З огляду на наведене, вважати, що судом були порушені права ОСОБА_1 , передбачені статтею 268 КУпАП немає.
Твердження в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції безпідставно враховано пояснення інспектора ОСОБА_4 , оскільки зазначений свідок є службовою особою, а тому його свідчення не можуть вважатися об`єктивними доказами у справі, суд апеляційної інстанції оцінює критично, оскільки зазначені пояснення інспектора Луценка В. В. оцінено судом першої інстанції у сукупності з іншими наявними у справі доказами, а виклик даної особи було здійснено саме за клопотанням адвоката Сидоренко Т. В..
Аргументи апеляційної скарги про те, що відеозапис не відображає відомостей про вчинення правопорушення ОСОБА_1 , таким чином, вказаний відеозапис не є належним та допустимим доказом, суд вважає необґрунтованими, оскільки на відеозаписі містяться фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (стаття 251 КУпАП).
Доводи апеляційної скарги про те, що у справі відсутні докази здійснення рибальства ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції вважає такими, що спростовують поясненнями самого ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що з протоколом згоден.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції не вирішено клопотання захисника Сидоренко Т. В. від 01.12.2022 року про залучення письмових доказів, які підтверджують, що ОСОБА_1 має важке захворювання зору, а тому не міг прочитати протокол про адміністративне правопорушення та погодитись із поясненнями ОСОБА_3 , суд апеляційної інстанції відхиляє з огляду на те, що дані документи містяться в матеріалах справи, а не надання їм оцінки у постанові суду не дає правових підстав для скасування постанови суду першої інстанції та не свідчать про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам статті 256 КУпАП. 
       При вирішенні справи суддею дотримано вимоги статей 245, 268, 280 КУпАП, адміністративне стягнення накладене відповідно до правил, передбачених статтею 33 КУпАП, з урахування обставин вчиненого правопорушення, даних про особу правопорушника, ступеня його вини, в межах санкції, передбаченої частиною четвертою статті 85 КУпАП, а тому є правомірним. 
Щодо відшкодування майнової шкоди.
Згідно з частиною першою, третьою статті 40 КУпАП якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то адміністративна комісія, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди, якщо її сума не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду - незалежно від розміру шкоди, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. В інших випадках питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства.
Частиною 1 статті 167 ЦК України визначено, що держава діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин.
За змістом частини першої статті 170 ЦК України держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.
За правилами статті 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів.
Аналіз наведених приписів чинного законодавства дає підстави для висновку, що питання про відшкодування шкоди, завданої державі внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного із недотриманням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, не може бути вирішено одночасно із притягненням винної особи до адміністративної відповідальності, оскільки вирішується в порядку цивільного судочинства.
Оскільки правопорушенням було завдано шкоду саме Державі Україна, а не громадянинові, підприємству, установі або організації, то збитки за даною постановою стягненню не підлягають; питання про стягнення з порушника заподіяної ним шкоди рибним ресурсам держави, відповідно до вимог частини третьої статті 40 КУпАП може бути вирішено судом в порядку цивільного судочинства. 
Отже, стягнення з ОСОБА_1 завданої матеріальної шкоди в порядку статті 40 КУпАП в розмірі 8976,00 грн є вирішенням питання про його цивільні права і обов`язки.
Керуючись статтею 294 КУпАП, - 

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Сидоренко Тетяни Володимирівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.
Постанову Літинського районного суду Вінницької області від 19.12.2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 85 КУпАП, змінити.
Виключити з резолютивної частини постанови суду висновок суду про стягнення із ОСОБА_1 майнову шкоду, завдану навколишньому природному середовищу в розмірі 8976,00 грн.
В іншій частині постанову Літинського районного суду Вінницької області від 19.12.2022 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Л. О. Голота