ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2023 року
м. Хмельницький

Справа № 686/10668/17
Провадження № 22-ц/4820/9/23

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.
 
секретар судового засідання Цугель А.О.
за участю представника позивача ОСОБА_1 

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/10668/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 травня 2021 року (суддя Чевилюк З.А.).
Заслухавши доповідача, пояснення представника учасника справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, 
в с т а н о в и в:
У червні 2017 року ОСОБА_7 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки.
В обґрунтування позову зазначалось, що 27 грудня 2014 року між  ОСОБА_7 та відповідачами укладено договір позики, за умовами якого позичальникам було надано позику у сумі 1 100 000 (один мільйон сто тисяч) гривень з кінцевим терміном його повернення до 01 березня 2015 року. 
Як передбачено п.п. 4, 9, 11 договору позики, кошти мали бути повернуті позичальнику протягом однієі доби після настання строку погашення боргу, у готівковій формі, особисто позичальнику. На підтвердження виконання зобов?язання позикодавець мав би видати позичальникам розписки в отриманні коштів.
Крім того, в рахунок забезпечення виконання зобов`язань за вказаним договором позики, 27 грудня 2014 року між позивачем та відповідачами укладено договір іпотеки, за яким ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (іпотекодавці) передали ОСОБА_2 (іпотекодержателю) в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 .
Однак, відповідачі взяті на себе зобов`язання за договором позики не виконали, а тому станом на 01 червня 2017 року виник борг в сумі 1 856 250 гривень, з яких: 1 100 000 гривень - основна сума боргу; 682 000 гривень - інфляційні втрати; 74 250 гривень - 3% річних від простроченої суми. 
Відповідно до п. 13 договору іпотеки, в разі невиконання іпотекодавцями в строк до 01 березня 2015 року основного зобов?язання сторони домовилися про те, що звернення стягнення та реалізація заставного майна може бути здійснена у спосіб, передбачений Законом України «Про іпотеку».
Таким чином, позивач просив суд в рахунок погашення боргу в сумі 1 856 250 гривень, що виник із договору позики від 27 грудня 2014 року, укладеного між позикодавцем ОСОБА_2 та позичальниками ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , звернути стягнення на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки згідно договору іпотеки, укладеного 27.12.2014 року, зареєстрованого в реєстрі за № 8577, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , шляхом надання іпотекодержателю ОСОБА_2 права на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, за ціною, не нижчою, звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної, суб?єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії реалізації предмета іпотеки. 
Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 травня 2021 року позов задоволено. В рахунок погашення боргу в сумі 1 856 250 гривень, що виник по договору позики, укладеного між позикодавцем ОСОБА_2 та позичальниками ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 від 27 грудня 2014 року, звернуто стягнення на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки за договором іпотеки, укладеним 27.12.2014 року, зареєстрованого в реєстрі за № 8577, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , шляхом надання іпотекодержателю ОСОБА_2 права на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, за ціною, не нижчою, звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної, суб?єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії реалізації предмета іпотеки. Стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 8 000 грн, по 2 000 грн з кожного.
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 жовтня 2021 року заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 травня 2021 року залишено без задоволення.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції,  ОСОБА_3  подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що не отримував від суду ухвали про відкриття провадження у справі, копії позовної заяви та не повідомлявся про розгляд справи. Зазначає, що суд першої інстанції, в порушення принципу змагальності сторін та незважаючи на те, що відповідач не був належним чином повідомлений про дату, час і місце судових розглядів, зазначив в рішенні суду про його належне сповіщення, чим позбавив відповідача права надати суду відзив, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань, що передбачено ч. 1 ст. 182 ЦПК України.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 через свого представника ОСОБА_1 , просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Зазначає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, та прийнято відповідно до норм процесуального та матеріального права.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, місце і час слухання справи повідомлені у відповідності до вимог цивільного процесуального законодавства.
Відповідно до п. 3 і п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Судом першої інстанції встановлено, що 27.12.2014 між  ОСОБА_7  (позикодавцем) та   ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 ,  ОСОБА_5 ,  ОСОБА_6  (позичальниками) укладено договір позики, згідно якого позичальникам було надано позику у сумі 1 100 000 (один мільйон сто тисяч) гривень з кінцевим терміном її повернення до 01 березня 2015 року.
Згідно з п.п. 3, 5, 6, 7 договору позики, сторони домовились, що позика є безпроцентною; позика надається у готівковому порядку шляхом передачі необхідних коштів особисто позичальникам, в рівних частках кожному; позичальники отримали гроші від позикодавця повністю до підписання даного договору. 
Крім того, у забезпечення виконання зобов`язання за договором позики 27.12.2014 року між позивачем та відповідачами укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Здибель М.О., за умовами якого іпотекодавці передали в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 , надалі - предмет іпотеки. 
Згідно з п.4 договору іпотеки, сторони оцінюють предмет іпотеки в суму 1 100 000 грн., ринкова вартість квартири, відповідно до звіту про оцінку майна, виданого 26.12.2014 року ТОВ «ЕКСПЕРТ» становить 1 196 420 грн.
Відповідно до п. 13 договору іпотеки, в разі невиконання іпотекодавцями в строк до першого березня дві тисячі п`ятнадцятого року зобов`язання сторони домовились, про те, що звернення стягнення та реалізація заставленого майна в разі звернення стягнення на майно може бути здійснена у спосіб передбачений Закон України «Про іпотеку».
Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з частиною другою статті 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.
Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлений договором.
У разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку»).
Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. 
Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя (ч. 4 ст. 33 Закону України «Про іпотеку»).
Способами задоволення вимог іпотекодержателя під час звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду є: 1) реалізація предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів (стаття 39 Закону); 2) продаж предмета іпотеки іпотекодержателем будь-якій особі-покупцеві (стаття 38 Закону).
Встановивши обставини справи та вірно застосувавши норми матеріального права, суд першої інстанції правильно виходив з того, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають із договору позики, та відповідачі отримали суму позики в розмірі 1 100 000 грн, яка в обумовлений сторонами строк не була повернута позичальниками позикодавцю, а тому позикодавець вправі задовольнити вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у визначений ним спосіб – встановлення у рішенні суду права іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу, оскільки такий спосіб задоволення вимог іпотекодержателя сторони не передбачили в договорі.
Разом з тим, визначаючи суму боргу, в рахунок якої слід звернути стягнення на предмет іпотеки, суд першої інстанції припустився помилки.
Судом першої інстанції не взято до уваги, що сума позики, яка не повернута у визначений договором строк - 01 березня 2015 року (п. 4 договору) становить 1 100 000 грн. Як передбачено п. 8 договору позики, при настанні дати, вказаної в п. 4 цього договору, позичальники зобов`язуються протягом однієї доби повернути позику в повному обсязі. Відповідно, право на нарахування інфляційних втрат на 3 відсотків річних виникає з 03.03.2015.
Таким чином, сума інфляційних втрат на період з 03.03.2015 по 30.04.2015 становить 633 522 грн 37 коп, а сума 3 % річних становить 74227 грн 40 коп (в межах заявлених вимог – 74250 грн).
З огляду на викладене вище, рішення суду першої інстанції підлягає зміні, загальну суму боргу, в рахунок якої слід звернути стягнення на предмет іпотеки, слід визначити в розмірі 1 807 772 грн 37 коп.
       Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. 
       З врахуванням того, що відповідач ОСОБА_3 є особою з інвалідністю 2 групи (а.с. 32 т. 2) та звільнений від сплати судового збору, то, у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, сплачений при подачі позову судовий збір в розмірі 1947 грн 80 коп (згідно квитанції №16 від 30.05.2017 на суму 8000 грн) слід компенсувати позивачу за рахунок держави у порядку, встановленому КМУ.
Решта суми судового збору, сплаченого позивачем при подачі позову, у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог  (97,39%) підлягає стягненню з відповідачів   на користь позивача  по 1947 грн 80 коп з кожного.
Безпідставними є доводи апеляційної скарги в тій частині, що відповідач ОСОБА_3 не був належним чином повідомлений про розгляд справи, оскільки відповідач ОСОБА_3 про розгляд справи у суді першої інстанції 05 травня 2021 року повідомлений за місцем проживання, зареєстрованим у встановленому законом порядку, - АДРЕСА_2 (а.с. 24 т. 1, а.с. 11 т. 2), і днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою зареєстрованого місця проживання (а.с. 3,4 т 2), що відповідає приписам ст. 128 ЦПК України. Крім того, в суді першої інстанції інтереси ОСОБА_3 представляв адвокат Венгер Д.О., який не позбавлений був можливості знайомитись з матеріалами справи, отримувати копії процесуальних документів і брати участь у судових засіданнях.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_3 задовольнити частково.
Заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 травня 2021 року змінити, зазначивши суму боргу, в рахунок якого слід звернути стягнення на предмет іпотеки, в розмірі 1 807 772 грн 37 коп.
Змінити розподіл судових витрат, стягнути з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 по 1947 грн 80 коп. судового збору.
Компенсувати ОСОБА_2 сплачений судовий збір в розмірі 1947 грн 80 коп за рахунок держави у порядку, встановленому КМУ.
В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25 січня 2023 року.

Суддя-доповідач                                                І.В. П`єнта

Судді:                                                                 А.П. Корніюк

       О.І. Талалай