ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 760/18306/18  Номер провадження 22-ц/814/2712/23	Головуючий у 1-й інстанції Парахіна Є. В.  Доповідач ап. інст. Чумак О. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 березня 2023 року   	м. Полтава	

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду в складі:
головуючої судді (суддя-доповідач) Чумак О.В.,
суддів: Дряниці Ю.В., Обідіної О.І.
при секретарі Боштенко В.Ю.
розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 23 листопада 2022 року, постановлену суддею Парахіною Є.В., повний текст ухвали складено 28.11.2022 року, у справі за заявою Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" про поворот виконання рішення суду, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до АТ "Полтаваобленерго" про визнання дій незаконними та відшкодування моральної шкоди.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

встановила:

У січні 2022 року АТ «Полтаваобленерго» звернулося до місцевого суду з заявою про поворот виконання рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 11.02.2021 року в справі за позовом  ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" про визнання дій незаконними та відшкодування моральної шкоди.
В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 11.02.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до АТ "Полтаваобленерго" про визнання дій незаконними та відшкодування моральної шкоди задоволено частково - визнано незаконними дії АТ "Полтаваобленерго" щодо поширення неправдивих відомостей, викладених у характеристиці від 24.04.2017 року № 08-66/5242, наданій на запит Вищої кваліфікаційної комісії суддів України та оприлюдненій при проведенні співбесіди з кандидатом на посаду судді Верховного Суду ОСОБА_1 , а саме: 
« ОСОБА_1 в 2012-2015 роках неодноразово використовував своє службове становище в особистих інтересах, шляхом використання службового стільникового зв`язку в роумінгу за межами України у невиробничих цілях, оскільки за кордон не відряджався, а також використовував службовий автомобіль для власних невиробничих потреб», «упродовж 2014 року та січня 2015 року ОСОБА_1 протягом більш ніж 50 днів безпідставно був відсутній на роботі (знаходився за кордоном). За ці дні ним було отримано більше 136000 грн. 00 коп. заробітної плати», «на протязі 2015 року до ОСОБА_1 було застосовано заходи дисциплінарного впливу та оголошено догани»; стягнуто з АТ "Полтаваобленерго" на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди кошти в сумі 150000 грн. 00 коп.; вирішено питання про розподіл судових витрат. 
Постановою Полтавського апеляційного суду від 13 травня 2021 року апеляційні скарги АТ "Полтаваобленерго" та ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 11.02.2021 року залишено без змін. 
Постановою Верховного Суду від 24.11.2021 року касаційну скаргу представника АТ "Полтаваобленерго" задоволено частково, касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення; рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 11.02.2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 13.05.2021 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до АТ "Полтаваобленерго" про відшкодування моральної шкоди змінено, зменшено розмір стягнутої з АТ "Полтаваобленерго" на користь ОСОБА_1 моральної шкоди до 50000 грн. 00 коп. В іншій частині рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 11.02.2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 13.05.2021 року залишено без змін.
Після набрання рішенням суду першої інстанції законної сили, АТ "Полтаваобленерго" самостійно платіжним дорученням № 846058 від 04.06.2021 року перерахувало на розрахунковий рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 в АТ КБ "Приватбанк" 125430 грн. 00 коп. Також АТ "Полтаваобленерго" сплатило до бюджету платіжним дорученням № 846059 від 04.06.2021 року ПДФО в сумі 22680 грн. 00 коп., платіжним дорученням № 845846 від 04.06.2021 року судовий збір в сумі 2954 грн. 80 коп., а платіжним дорученням № 846060 від 04.06.2021 року військовий збір в сумі 1890 грн. 00 коп.
Сплата коштів на користь ОСОБА_1 саме в такому розмірі була здійснена АТ "Полтаваобленерго", враховуючи норму пп. 164.2.14 ПКУ згідно Закону № 466-ІХ, що діє з 23.05.2020 року. 
При цьому юридична особа, що на виконання судового рішення відшкодовує таку моральну шкоду, має виконати всі функції податкового агента щодо нарахування, утримання та сплати податку та збору за рахунок платника податку фізичної особи.
Заявник просив допустити поворот виконання рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 11.02.2021 року у справі № 760/18306/18 за позовом ОСОБА_1 до АТ "Полтаваобленерго" про відшкодування моральної шкоди; стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ "Полтаваобленерго" 100000 грн. 00 коп., сплачених на підставі рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 11.02.2021 року у справі № 760/18306/18.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 23 листопада 2022 року заяву Акціонерного товариства "Полтаваобленерго"  про поворот виконання рішення суду задоволено частково.
В порядку повороту виконання рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 11.02.2021 року в справі № 760/18306/18 (провадження № 2/553/88/2021) за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" про визнання дій незаконними та відшкодування моральної шкоди стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" кошти в сумі 83620 грн. 00 коп.

З цією ухвалою суду першої інстанції не погодився ОСОБА_1 та подав апеляційну скаргу, в якій просить за наслідками її розгляду закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду в зв`язку з вирішенням спору судом, який не має на це компетенції.
Вважає, що розгляд заяви про поворот виконання відноситься до юрисдикції Верховного Суду, який змінив рішення суду, зменшивши розмір моральної шкоди, стягнутої на користь позивача, не передаючи спір на новий розгляд. Таким чином, розглянувши заяву про поворот виконання рішення, суд першої інстанції порушив правила інстанційної підсудності.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Полтаваобленерго» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 23.11.2022 року залишити без змін, оскільки вказане судове рішення є законним і обґрунтованим.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та представника заявника, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Згідно частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
За змістом ст. 374 ч. 1 п. 1 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив, що рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 11.02.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до АТ "Полтаваобленерго" про визнання дій незаконними та відшкодування моральної шкоди задоволено частково - визнано незаконними дії АТ "Полтаваобленерго" щодо поширення неправдивих відомостей, викладених у характеристиці від 24.04.2017 року № 08-66/5242, наданій на запит Вищої кваліфікаційної комісії суддів України та оприлюдненій при проведенні співбесіди з кандидатом на посаду судді Верховного Суду ОСОБА_1 , а саме: 
« ОСОБА_1 в 2012-2015 роках неодноразово використовував своє службове становище в особистих інтересах, шляхом використання службового стільникового зв`язку в роумінгу за межами України у невиробничих цілях, оскільки за кордон не відряджався, а також використовував службовий автомобіль для власних невиробничих потреб», «упродовж 2014 року та січня 2015 року ОСОБА_1 протягом більш ніж 50 днів безпідставно був відсутній на роботі (знаходився за кордоном). За ці дні ним було отримано більше 136000 грн. 00 коп. заробітної плати», «на протязі 2015 року до ОСОБА_1 було застосовано заходи дисциплінарного впливу та оголошено догани»; стягнуто з АТ "Полтаваобленерго" на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди кошти в сумі 150000 грн. 00 коп.; вирішено питання про розподіл судових витрат. 
Постановою Полтавського апеляційного суду від 13 травня 2021 року апеляційні скарги АТ "Полтаваобленерго" та ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 11.02.2021 року залишено без змін. 
На виконання рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 11.02.2021 року АТ "Полтаваобленерго" самостійно платіжним дорученням № 846058 від 04.06.2021 року перерахувало на розрахунковий рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 в АТ КБ "Приватбанк" 125430 грн. 00 коп. Також АТ "Полтаваобленерго" сплатило до бюджету платіжним дорученням № 846059 від 04.06.2021 року ПДФО в сумі 22680 грн. 00 коп., платіжним дорученням № 845846 від 04.06.2021 року судовий збір в сумі 2954 грн. 80 коп., а платіжним дорученням № 846060 від 04.06.2021 року військовий збір в сумі 1890 грн. 00 коп.
Постановою Верховного Суду від 24.11.2021 року касаційну скаргу представника АТ "Полтаваобленерго" задоволено частково, касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення; рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 11.02.2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 13.05.2021 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до АТ "Полтаваобленерго" про відшкодування моральної шкоди змінено, зменшено розмір стягнутої з АТ "Полтаваобленерго" на користь ОСОБА_1 моральної шкоди до 50000 грн. 00 коп. В іншій частині рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 11.02.2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 13.05.2021 року залишено без змін.

Задовольняючи частково заяву АТ «Полтаваобленерго» про поворот виконання рішення суду, суд першої інстанції виходив з того, що рішення місцевого суду, на виконання якого відповідачем перераховані на користь позивача ОСОБА_1 грошові кошти на відшкодування моральної шкоди, в подальшому було змінено Верховним Судом та зменшено розмір моральної шкоди, тому наявні підстави для повороту виконання рішення суду в частині повернення зайво виплачених коштів.

Колегія суддів погоджується цим висновком враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 п.4 ст. 444 ЦПК України суд апеляційної та касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.
Частиною 9 статті 444 ЦПК України встановлено, що якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої-третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Як зазначалось вище, АТ «Полтаваобленерго» в рахунок добровільного виконання рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 11.02.2021 року справа № 760/18306/18 на користь позивача ОСОБА_1 перераховано в порядку відшкодування моральної шкоди в розмірі 150000 грн. кошти в сумі 125430 грн. з відрахуванням податків та зборів, відповідно до пп. 164.2.14 п. 164.2 ст. 164 ПК України.
Постановою Верховного Суду від 24.11.2021 року рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 11.02.2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 13.05.2021 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до АТ "Полтаваобленерго" про відшкодування моральної шкоди змінено, зменшено розмір стягнутої з АТ "Полтаваобленерго" на користь ОСОБА_1 моральної шкоди до 50000 грн. 00 коп.

Враховуючи те, що сума переплати за виконаним рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 11.02.2021 року, яке в подальшому змінено судом касаційної інстанції в частині розміру моральної шкоди, з урахуванням відповідної частини податків та зборів складає 83620 грн., суд першої інстанції обґрунтовано допустив поворот виконання рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 11.02.2021 року по справі № 760/18306/18 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" про визнання дій незаконними та відшкодування моральної шкоди, стягнувши з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" вказану суму.

Не заслуговують на увагу посилання позивача ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що суд допустив порушення інстанційної підсудності, оскільки, на його думку, заява про поворот виконання рішення місцевого суду, яке було змінено касаційною інстанцією, повинна розглядатися Верховним Судом, зважаючи на те, що відповідно до ч. 9 ст. 444 ЦПК України, якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частини першої – третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Оскільки Верховний Суд, як суд касаційної інстанції, змінивши рішення Ленінського районного суду м. Полтави та постанову Полтавського апеляційного суду, та, задовольнивши вимоги ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди в меншому розмірі, не вирішив питання про поворот виконання рішення місцевого суду, заява про поворот виконання рішення обґрунтовано розглянута Ленінським районним судом м. Полтави, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Також не можуть бути прийняті до уваги доводи ОСОБА_1 в апеляційній скарзі щодо розгляду заяви про поворот виконання рішення суду без його участі, оскільки він перебував за межами місця свого проживання та з метою забезпечення своєї безпеки, просив відкласти розгляд справи, враховуючи наступне.
24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан, термін дії якого продовжується на час розгляду даної справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
При вирішенні питання щодо можливості відкладення розгляду справи в період дії воєнного стану на підставі поданої учасниками судового процесу заяви, суд, залежно від інтенсивності бойових дій на певній території, загальної воєнної ситуації як в країні, так і в певному регіоні, де знаходиться суд, або учасник справи (його представник), поведінки суб`єктів владних повноважень, що мають компетенцію в сфері повідомлень щодо ризиків перебування на певній території (об`єкті нерухомості) та інше, має дотримуватися балансу між безпекою суддів, працівників апарату, учасників справи та дотриманням процесуальних прав учасників справи і засад судочинства. При цьому врахуванню підлягають попередня поведінка учасника справи, можливість розгляду справи за відсутності сторін, можливість прибути у судове засідання та скористатися правом участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Вирішуючи питання про можливість розгляду справи у відсутності позивача ОСОБА_1 , який був повідомлений про розгляд заяви АТ «Полтаваобленерго» про перегляд рішення суду, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що на території м. Полтави, де відбувався розгляд справи, бойові дії в цей період часу не відбувалися, суд працював у загальному режимі, тому у позивача були відсутні реальні побоювання щодо власної безпеки при переміщенні для участі в судовому засіданні.
Крім того, позивач ОСОБА_1 не надав суду першої та апеляційної інстанції жодних доказів на підтвердження того, що в період розгляду справи він перебував за межами країни, був позбавлений можливості взяти участь у розгляді заяви в режимі відеоконференції або скористатися правовою допомогою.
Колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду по суті вирішення заяви, яким правильно застосовано норми матеріального права, дотримано норми процесуального права, зроблено обґрунтовані висновки на підставі належним чином оцінених доказів, наданих сторонами.

Враховуючи наведене, встановивши відсутність підстав для скасування ухвали Ленінського районного суду м. Полтави від 23.11.2022 року, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала місцевого суду без змін.

Керуючись ст.ст.368, 375, 382,383,384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 23 листопада 2022 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 31.03.2023 р.

Головуюча суддя О.В.Чумак 

Судді Ю.В.Дряниця

О.І.Обідіна