ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1577/23 Справа № 209/1797/22 	  	Суддя у 1-й інстанції - Багбай Є.Д. Суддя у 2-й інстанції - Зайцева С. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2023 року                                місто Дніпро Дніпропетровської області 
Єдиний унікальний номер 209/1797/22
Номер провадження 22-ц/803/1577/23
Дніпровський апеляційний суд у складі:
головуючого: Зайцевої С.А.
суддів: Биліни Т.І., Максюти Ж.І.
за участю секретаря: Паромової О.О. 
учасники справи : 
позивач –  ОСОБА_1 
відповідач – Комунальне підприємство Кам`янської міської ради «Кам`янська теплопостачальна компанія»
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі Дніпропетровської області з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_2 , на рішення Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 листопада 2022 року головуючого судді Багбая Є.Д. по цивільній справі про зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В :
У серпні 2022 року   ОСОБА_1  звернулася до суду із  вказаним позовом до Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Кам`янська теплопостачальна компанія» (далі- КП КМР « Кам`янська ТПК») мотивуючи вимоги тим,що вона є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до договору дарування від 05 липня 2001 року серії АЕВ № 162741. 
31 липня 2007 року між нею та ТОВ «Дніпродзержинськтепломережа» було укладено типовий договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. 
У 2008 році була подана заява на ООО «Крона» про надання дозволу на встановлення індивідуального опалення у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . На заяву № 2703 у 2008 року КП «Днепродзержинсктеплосеть» видало технічні умови № 4546. За видачу технічних умов та акту на відключення від центрального опалення сплачено кошти в сумі 112,36 грн. та 86,84 грн. Позивачем було замовлено робочий проект на відключення квартири від внутрішньо будинкової системи опалення у Державному проектному інституті «Дніпродзержинскгражданпроект».
Після виконання всіх пунктів технічних умов позивач подала документи до діючої міської комісії для розгляду питань, пов`язаних з відключенням від мереж ЦО та Комісія відповідно на своєму засіданні 12 червня 2008 року затвердила відключення її квартири від мереж ЦО та ГВП. 28 липня 2008 року працівниками КП «Дніпродзержинськтепломережа» було виконано роботи по демонтажу (відключення стояків) системи ЦО, та монтажу системи індивідуального опалення за адресою: АДРЕСА_1 . 
Після відключення стояків була подана заява про дострокове розірвання типового договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 31 січня 2008 року по особовому рахунку № НОМЕР_1 , яка залишилась без задоволення. Враховуючи, що відповідач не має можливості надавати послуги з теплопостачання за адресою: АДРЕСА_1 позивач неодноразово зверталась до всіх керівників компанії, але заборгованість нараховувати не припиняли. 19 березня 2012 року на КП «Днепродзержинськтепломережа» спрямовано лист № 879 з вимогою не нараховувати заборгованість, відповіді не отримано. 
Просила зобов`язати відповідача припинити нарахування оплати за послуги центрального опалення квартири АДРЕСА_2 та списати раніше нараховану заборгованість за послуги опалення в сумі 41 355,08 грн та 624,37 грн, закрити особовий рахунок № НОМЕР_1 за вищезазначеною адресою; стягнути з відповідача витрати понесені позивачем на професійну правничу допомогу у розмірі 1500 грн.
Рішенням Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 листопада 2022 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Кам`янська теплопостачальна компанія» про зобов`язання вчинити певні дії – відмовлено.

В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє Нещерет М. М., просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на неповне встановлення обставин по справі.
В обґрунтування доводів скарги, зокрема зазначено, що відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження надання послуги з теплопостачання до теперішнього часу, судом першої інстанції не встановлено правомірність нарахувань, наявність договору, актів виконаних робіт, калькуляції нарахувань та інших документів, підтверджуючих надання послуги, які мають значення для справи. Вважає, що суд на основі відзиву відповідача, без встановлення доказової бази, зробив висновок щодо порушення вимог технічних умов № 4546. Судом не встановлено обставини про які стверджує відповідач, яке відношення відповідач має до КП ДМР «Дніпродзержинськтепломережа» через 14 років. У відзиві відповідач стверджує, що КП КМР «Кам`янська ТПК » не є належним відповідачем щодо спору відносно належності виконання всіх вимог щодо відключення від мереж централізованого опалення, оскільки за вказане питання відповідали КП «Дніпродзержинськтепломережа» та відповідна Комісія при Виконавчому комітеті міської ради. Зазначає, що ні позивач, ні відповідач не звертались до суду з заявою про встановлення законності чи незаконності індивідуального (автономного) опалення за її адресою, чи щодо порушення вимог технічних умов № 4546 виданих КП ДМР «Дніпродзержинськтепломережа» у 2008 році. Щодо зазначення судом, що позивачем не надано доказів виконання пунктів 2.6, 2.7 технічних умов, щодо складання протоколу обслуговування, Акту відключення квартири та затвердження його комісією, зазначає, що пунктів 2.6 та 2.7 у технічних умовах № 4546 взагалі не існує. Зауважено, що правомірність, законність та виконання технічних умов № 4546 при встановленні автономного опалення підтверджуються документами, що додані до позовної заяви. Підтвердженням виконання всіх пунктів технічних умов є пункт № 8 технічних умов № 4546. Акт за № 0250 було складено та подано заявником на розгляд постійно діючої комісії для розгляду питань, пов`язаних з відключенням від мереж ЦО та ГВП, акт затверджено протоколом № 2.
Відзив на апеляційну скаргу КП КМР «Кам`янська ТПК» мотивований законністю та обґрунтованістю рішення. Зокрема зазначили,що наданий позивачем акт № 0250 «Про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП» в будь-якому разі не може вважатися належним доказом по справі,оскільки має ряд вад, які не дозволяють сприймати його як чинний і належним чином укладений документ. Зокрема,акт не містить такого обов`язкового реквізиту, як дата його укладання,в документі відсутні підписи і печатки ряду осіб , які зазначені як його підписанти, найголовніше-відсутній підпис і печатка директора КП « Дніпродзержинськтепломережа « В.І. Фортуни,головного підприємства яке відповідало за від`єднання будівлі від мереж централізованого опалення. До то ж,як випливає з назви доказу,це саме акт відключення будинку,тобто мається на увазі весь будинок за адресою АДРЕСА_3 ,про те в його тексті йдеться лише про квартиру АДРЕСА_4 .В апеляційній скарзі зазначено проте,що акт № 0250 був затверджений протоколом № 2 постійно діючої міської комісії від 12 червня 2008 року ,проте назву підприємства виконавця послуг з ЦО і ГВП було змінено на КП ДМР «Дніпродзержинськтепломережа « лише рішенням міської ради № 143-09 /VI 29 червня 2011 року ,але саме в такому вигляді вона зазначена в акті,що дає підстави вважати даний документ сфальсифікованим. Більш того ,в наданій копії протоколу № 2 постійно діючої міської комісії від 12 червня 2008 року ,відсутні підписи голови і членів комісії. З самого тексту протоколу № 2 вбачається ,що ним лише надано дозвіл на початок процедури відключення квартири позивача від мереж централізованого опалення на виконання чого і були видані технічні умови № 4546,на заяву позивача від 18 червня 2008 року ,але ні як не затверджено кінцевий акт про відключення квартири ,в особливості враховуючи те,що технічні умови так і не були позивачем виконані . Позивачем не надано доказів,що ним здійснені витрати на послуги саме адвоката. До позову додано докази сплати коштів адвокату представником позивача Нещеретом М.М.,про те законодавством відшкодування витрат представника не передбачено. Просили у задоволенні апеляційної скарги відмовити у повному обсязі. 
В запереченнях на відзив на апеляційну скаргу представник позивача Нещерет М.М. зазначив ,що відповідно до ст.ст.66,67,162 ЖК України за користування житловим приміщенням,що належить громадянинові на праві приватної власності ,сплачується плата за утримання будинку,прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги . Відповідач стверджує,що послуги надає по теперішній час,але не надав ніяких доказів,а суд першої інстанції не встановив правомірність нарахувань,наявність договору,актів виконаних робіт,калькуляції нарахувань та інших документів,що підтверджують надання послуги,які мають значення для справи . Тільки із оскаржуваного рішення суду ,позивачу стало відомо про необхідність надання акту відключення квартири затвердженого комісією,тому він був наданий до апеляційної скарги,та не є новим доказом,та відповідач безпідставно стверджує,що акт № 0250 та протокол № 2 містять ознаки фальсифікації . 
У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 підтримали доводи апеляційної скарги. Представники КП КМР «Кам`янська ТПК » Чорновол С.В. та Миткалик Є.В. підтримали доводи відзиву,письмові пояснення по справі, відповідно яких самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання,та просили залишити апеляційну скаргу без задоволення,рішення суду першої інстанції залишити без змін. 
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду , дослідивши матеріали цивільної справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Таким вимогам закону судове рішення не відповідає.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується договором дарування квартири серії АЕВ № 162741 від 05 липня 2001 року, що підтверджується копією договору (а.с.15).
Згідно довідки про розмір заборгованості, у позивача ОСОБА_1 перед КМР «Кам`янська теплопостачальна компанія» виникла заборгованість у розмірі 41355,08 грн (а.с.14).
ОСОБА_1 31 липня 2007 року уклала типовий договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води з ТОВ «Дніпродзержинськтепломережа» за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору (а.с.18-19).
КП «Дніпродзержинськтеплосеть» на заяву № 2703 у 2008 року, подану ОСОБА_1 було затверджено та видано технічні умови № 4546 на відключення споживачів 1 групи від центральної системи теплопостачання та гарячої води (а.с.20).
Державним проектним інститутом «Дніпродзержинскгражданпроект» було розроблено робочий проект на відключення квартири АДРЕСА_2 (а.с.22-23).
Згідно акту № 6 виконаних робіт по демонтажу системи ЦО, а також монтажу системи індивідуального опалення за адресою: АДРЕСА_1 відбулося відключення від ЦО та за послуги було сплачено 548,68 грн (а.с.24).
ОСОБА_1 зверталась до відповідача з інформаційним запитом, стосовно отримання інформації щодо нарахування заборгованості та отримання копії договору, на який їй було повідомлено, що акти теплопостачання на окрему квартиру не складаються, і між сторонами укладено договір, який є публічним договором (а.с.25, 28-29).
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не дотримана та належним чином не оформлена процедура відмови від послуг централізованого опалення, оскільки законодавством передбачено виконання низки проектно-технічних дій та погоджень їх результатів з уповноваженим органами, не надано доказів виконання пунктів п.2.6, 2.7 технічних умов, щодо складання протоколу обслідування, акту відключення квартири і затвердження його комісією. Суд зазначив, що доводи позивача, що послуги з теплопостачання не надавались та не отримувались, у зв`язку з відключенням від центрального опалення у квартирі не спростовують факт правомірного нарахування плати за послуги з теплопостачання, оскільки договірні відносини між сторонами не припинилися, тому у відповідача відсутні правові підстави щодо зняття абонента з обліку, як споживача теплової енергії і складання відповідного протоколу про відключення його приміщення від мереж централізованого опалення. 
Апеляційний суд не може погодитись з вказаним висновком суду , з таких підстав. 
Згідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
    Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, відповідно до положень ч.1 ст.376 ЦПК України  є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (ч.1 ст. 376 ЦПК України). 
Судом апеляційної інстанції в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів встановлено наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини .
Статтями 20,21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.
Згідно ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
За приписами ст.162 ЖК України,ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил користування приміщеннями жилих будинків, затвердженихпостановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.92 року, та у редакції, затвердженої постановою Кабінету Міністрів № 45 від 24.01.2006 року , власник та його повнолітні члени сім`ї зобов`язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Згідно за ст.67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Відповідно до ст.68 ЖК України, Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженихпостановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 (далі за текстом Правила), плата за надання цих послуг повинна надаватися не пізніше 20 числа місяця, наступного за звітним.
Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України, згідно якої цивільні права та обов`язки виникають, зокрема, і із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Згідно вимог ст.530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином i у встановлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону.
Відповідно до ст.162 ЖК України, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги по затвердженим в установленому порядку тарифам та в строки, встановлені договором або законом.
Частина 3 ст.31 Закону України « Про житлово-комунальні послуги» визначає, що органи місцевого самоврядування встановлюють тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі не нижче економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво.
Відповідно до положень ст.32 Закону України « Про житлово-комунальні послуги» , плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.
Згідно з ст.19 Закону України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 року № 2633-ІУ споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
Відповідно до п.20 Правил плата за послуги з теплопостачання вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку або затверджених норм споживання на підставі платіжного документу.
Згідно з п.23, п.29 Правил перерахунок розміру плати за послуги з теплопостачання проводиться лише у разі їх ненадання, надання не в повному обсязі або зниження їх якості.
Відповідно до п.25 Правил відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.
Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України № 4 від 22.11.2005 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.11.2007 року за № 1320/14587 (набув чинності з 09.12.2007 року) встановлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади, допускається відключення житлового будинку лише в цілому, можливість відключення окремої квартири виключена.
Пунктом 26 Правил № 630 передбачено, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.
Згідно з пунктами 2.6, 2.7 Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року №4 (далі - Порядок), по закінченню робіт складається акт про відключення будинку від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання і в десятиденний термін подається заявником до постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання.
Тобто, єдиною законною підставою для відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення є відповідний акт постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води. Інших підстав чинне законодавство не передбачає.
Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 було внесено зміни, які унеможливлюють відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише щодо будинку в цілому.
На підтвердження позовних вимог позивачем надано : копію технічних умов «Дніпродзержинськтепломережа « № 4546 на відключення споживача 1 групи від центральної системи опалення та гарячого водопостачання ,на заяву ОСОБА_3 від 18 червня 2008 року (а.с.20,54);копію технічних умов від 23 вересня 2008 року на реконструкцію системи газопостачання (а.с.21,55);копію робочого проекту ДПІ « Дніпродзержинськцівільпроект» (а.с.22,56);копію витягу з протоколу № 2 постійно діючої комісії від 12 червня 2008 року(а.с.23,57); копію акту № 6 та довідки служби МП УГГ Дніпродзержинська про відключення квартири від мереж центрального опалення (а.с.24,58);копії запитів ОСОБА_3 на адресу КП «Дніпродзержинськтепломережа « від 19 березня 2012 року (а.с.25,59);копію судового наказу по справі № 209/4433/21 Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 грудня 2021 року про задоволення заяви КП КМР «Кам’янська ТПК» про видачу судового наказу про стягнення заборгованності (а.с.26) ; копію ухвали Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 січня 2022 року про скасування судового наказу від 03 грудня 2021 року по справі № 209/4433/21(а.с.27);копію запиту на адресу КП КМР «Кам’янська ТПК» від 10 серпня 2022 року (а.с.28,60);копію відповіді КП КМР «Кам’янська ТПК» від 15 серпня 2022 року № Л-328 (а.с.29);копію договору дарування квартири від 05 липня 2001 року (а.с.49,61); копію листа КП КМР «Кам’янська ТПК» від 29 квітня 2021 року № 00.03.0677 (а.с.102);копії квитанцій ,а саме : сплата за узгодження проекту та видачу технічних умов ,виконання робіт про відключенню стояків - копію квитанції № 40 на 86,84 грн, копію квитанції на 188,40 грн;копію квитанції на 112,36 грн (а.с.103);копію квитанції на 548,68 грн (а.с.104);копію витягу з протоколу № 2 засідання постійно діючої міської комісії для розгляду питань,пов`язаних з відключенням споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води від 12 червня 2008 року (а.с.105) ; копію акту № 0250 про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП (а.с.106);копію квитанції на 106 грн,21,24 грн,244,77 грн (а.с.107); копію довідки МП УГГ Дніпродзержинська монтажна служба техдокументації (а.с.107).
Оригінал витягу з протоколу № 2 засідання постійно діючої комісії для розгляду питань пов`язаних з відключенням споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води від 12 червня 2008 року та оригінал акту № 0250 про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП ,затвердженого рішенням постійно діючої міської комісії для розгляду питань,пов`язаних з відключенням від мереж ЦО та ГВП ,протокол від 12 червня 2008 року № 2 головою комісії М.В.Астапенко оглянуто в суді апеляційної інстанції .
Отже, встановлено,що на час виникнення спірних правовідносин в даній справі,відключення споживача від мережі централізованого опалення відбулось в законному порядку на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії,створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади із дотриманням споживачем процедури визначеної Порядком.
Аналізуючи надані докази по справі , суд апеляційної інстанції не погоджується з твердженнями представників відповідача щодо самовільного відключення позивачем від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води . 
Відсутність підпису узгодження директора КП «Дніпродзержинськтепломережа « ,за наявності підпису та печатки інших членів постійно діючої комісії , в акті № 0250 про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП ,затвердженого рішенням постійно діючої міської комісії для розгляду питань,пов`язаних з відключенням від мереж ЦО та ГВП ,протокол від 12 червня 2008 року № 2 та головою комісії М.В.Астапенко не свідчить про його недійсність,тому доводи представників відповідача судом апеляційної інстанції відхиляються .
За змістом статей 15 та 16 ЦК України кожна особа, яка звернулася до суду, має право на захист її майнового права чи інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Ці право чи інтерес суд має захистити у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам ( постанови Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (пункт 38), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 4 червня 2019 року у справі № 916/3156/17 (пункт 72), від 13 жовтня 2020 року у справі № 369/10789/14-ц (пункт 7.37), від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (пункт 58), від 16 лютого 2021 року у справі № 910/2861/18 (пункт 98), від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17 (пункт 9.1), від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17 (пункт 55), від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (пункт 73), від 29 червня 2021 року у справі № 916/964/19 (пункт 7.3)).
Апеляційний суд зазначає,що ефективним способом захисту прав позивача є вимога зобов`язати відповідача списати з її особового рахунку № НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_5 ОСОБА_1 , заборгованість з теплопостачання (за послуги опалення ) станом на 01 липня 2022 року у розмірі 41 355,08 грн та 624,37 грн(а.с.222). Така вимога є вимогою про примусове виконання обов`язку в натурі (пункт 5 частини другої статті 16 ЦК України). 
Задоволення вимоги зобов`язати постачальника списати з особового рахунку заборгованість може бути способом захисту права споживача на мирне володіння майном (стаття 1 Першого протоколу до Конвенції). Якщо споживач не має наміру сплачувати борг (тому, що не згоден із його існуванням; тому, що постачальник пропустив позовну давність для стягнення боргу у судовому порядку, тощо), а постачальник і не списує борг з особового рахунку на вимогу споживача, і не звертається до суду за його стягненням, то споживач буде надалі одержувати від постачальника рахунки із зазначенням боргу. Таке відображення спірного боргу в особовому рахунку може спровокувати споживача на помилкову сплату коштів всупереч його волі.
       Задоволення вимоги зобов`язати теплопостачальника списати з особового рахунку споживача заборгованість унеможливить виставлення цим постачальником рахунків на суму боргу. 
Доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу,з урахуванням вищевикладеного аргументи відзиву на апеляційну скаргу відхиляються судом апеляційної інстанції .
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд апеляційної інстанції врахував висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду,та дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині зобов`язання КП КМР « Кам`янська ТПК » списання з особового рахунку № НОМЕР_1 споживача за адресою АДРЕСА_5 ОСОБА_1 , заборгованості з теплопостачання (за послуги опалення ) станом на 01 липня 2022 року у розмірі 41 355,08 грн та 624,37 грн. Вимоги позивача про зобов`язання припинення нарахування, закриття особового рахунку не передбачають такого способу захисту прав споживачів ,а тому задоволенню не підлягають. 
        Враховуючи ухвалення оскаржуваного рішення внаслідок неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, таке рішення відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про  часткове задоволення позовних вимог   згідно із вищенаведеного мотивування.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
       У зв`язку з чим судом апеляційної інстанції надане обґрунтування рішення саме за конкретними обставинами справи та аргументами сторін, які мають правове значення для вирішення спору.
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
За частинами 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. 
Позивач , відповідно до ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів « звільнена від сплати судового збору,оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та суд апеляційної інстанції скаргу позивача задовольнив частково, з КП КМР « Кам`янська ТПК » у дохід Державного бюджету України слід стягнути судовий збір у розмірі 1240,50 грн (позов немайнового характеру- перша інстанція 992,40 грн :2= 496,20 грн ); (апеляційна інстанції 1488,60 грн : 2=744,30 грн),( 496,20+744,30=1240,50 грн) .
Керуючись ст.ст. 374,376,381,382 ЦПК України, апеляційний суд –

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_2 , – задовольнити частково .

Рішення Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 листопада 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення .

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Комунального підприємства Кам`янської міської ради « Кам`янська теплопостачальна компанія « про зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково. 

Зобов`язати Комунальне підприємство Кам`янської міської ради « Кам`янська теплопостачальна компанія» (код ЄДРПОУ 32130551) списати з особового рахунку № НОМЕР_1 споживача за адресою АДРЕСА_5 ОСОБА_1 , заборгованість з теплопостачання (за послуги опалення ) станом на 01 липня 2022 року у розмірі 41 355,08 грн та 624,37 грн. 
В іншій частині позовних вимог відмовити .

Стягнути з Комунального підприємства Кам`янської міської ради « Кам`янська теплопостачальна компанія » у дохід Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1240,50 грн .

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст постанови складений 29 березня 2023 року. 

Судді: