ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" березня 2023 р.           Справа№ 910/2680/22
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Коробенка Г.П.
суддів:            Агрикової  О.В. 
          Козир Т.П. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" 
на рішення Господарського суду міста Києва 
від 27.09.2022 
у справі №910/2680/22 (суддя Балац С.В.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лемтранс"
до Акціонерного товариства "Українська залізниця"
про стягнення 78.531,74 грн.
                                                   УСТАНОВИВ:

          Товариство з обмеженою відповідальністю "Лемтранс" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - відповідач) про стягнення 78.531,74 грн.                                        
          Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем здійснено порушення строку доставки порожніх вагонів позивача, що призвело до звернення позивача до господарського суду із вимогами про стягнення з відповідача штрафу в сумі 78.531,74 грн.
          Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.09.2022 у справі №910/2680/22 позов задоволено.
             Стягнути з публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Лемтранс" штраф в сумі 78.531 (сімдесят вісім тисяч п`ятсот тридцять одна) грн. 74 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2.481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн. 00 коп.
             Суд першої інстанції дійшов висновку про допущення відповідачем прострочення термінів доставки порожніх вагонів, що стало підставою для нарахування штрафу у розмірі 78   531, 74 грн.                                        
          Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 27.09.2022 та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
          Апеляційну скаргу позивач обґрунтовує наступним:
-          заперечує нарахування штрафу по 26 залізничним накладним через фактичні і математичні помилки у розрахунку, в результаті чого загальний розмір штрафу підлягає зменшенню на 9676, 09 грн;
-          визнає правомірність нарахування штрафу у розмірі 68   855, 65 грн, проте зазначає, що він не підлягає стягненню на підставі ч. 2 ст. 116 Статуту залізниць України, відповідно до якої штраф за несвоєчасну доставку вантажу не сплачується якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання  повідомлення  про  прибуття  вантажу  або  якщо  в  цей  же  термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув. 
          Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.11.2022 апеляційну скаргу у справі №910/2680/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Коробенко Г.П., судді: Агрикова О.В., Козир Т.П.          
          Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.11.2022 витребувано матеріали справи з суду першої інстанції та відкладено вирішення питання щодо подальшого руху справи.
          Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.01.2023 відкрито апеляційне провадження у справі №910/2602/22 та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.                              
          Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, перевіривши матеріали справи,  доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного  рішення,  вважає, що апеляційна скарга  підлягає частковому задоволенню з  огляду  на  наступне.          
          Відповідно до п. 1.2 Правил оформлення перевізних документів, затверджених   наказом      міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644   (у редакції   наказу міністерства інфраструктури України від 08.06.2011 N 138), накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором застави вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем.
          Так відповідачем прийняті до перевезення на станцію "ВОЛНОВАХА" Донецької залізниці, вагони власності (оренди) позивача (вантажоодержувач) за наступними залізничними накладними:
- № 41934373 (вагон № 62524467), № 46029559 (вагон № 62523915), № 46224143 (вагон № 58848698), № 46224168 (вагон № 58846320), № 46228649 (вагон № 56917289), № 46228646 (вагон № 60729423), № 46247987 (вагон № 54752126), № 46255949 (вагон № 60029733), № 46255956 (вагон № 60727146), № 46255964 (вагон № 63524144), № 46278966 (вагон № 53533931), № 46278966 (вагон № 63524045), № 46280012 (вагон № 53588943), № 46281119 (вагон № 52507126), № 46290128 (вагон № 58846312), № 46300786 (вагон № 55841423), № 46301610 (вагон № 60360765), № 46313912 (вагон № 56943947), № 46318143 (вагон № 60654910), № 46319943 (вагон № 60724937), № 46320800 (вагон № 53577615), № 46330759 (вагон № 63524185), № 46360822 (вагон № 53567020), № 46362935 (вагон № 63524029), № 46374088 (вагон № 56875180), № 46386611 (вагон № 60725132), № 46412615 (вагон № 53536074), № 46412789 (вагон № 60972643), № 46452397 (вагон № 56916554), № 46453171 (вагон № 56957517), № 46505566 (вагон № 52570868), № 46505582 (вагон № 53588968), № 46505608 (вагон № 55020911), № 46537015 (вагон № 56323678), № 46548632 (вагон № 60729266), № 46548764 (вагон № 53509063), № 46548798 (вагон № 59415984), № 46627576 (вагон № 60455029), № 46638888 (вагон № 58848268), № 46673356 (вагон № 56873904), № 46683645 (вагон № 60726072), № 46691069 (вагон № 56952112), № 46721775 (вагон № 53536504), № 46760740 (вагон № 60364700), № 46888954 (вагон № 60727955), № 46926440 (вагон № 56063720), № 46955399 (вагон № 56876147), № 49111701 (вагон № 63660070), № 49115355 (вагон № 61078952), № 49118300 (вагон № 60665031), № 49125263 (вагон № 56275530), № 49139520 (вагон № 60460433), № 49142193 (вагон № 54040571), № 49142235 (вагон № 58916933), № 49142789 (вагон № 66713132), № 49152895 (вагон № 56998362), № 49157233 (вагон № 66739004), № 49159668 (вагон № 63523757), № 49162423 (вагон № 61012209), № 49162498 (вагон № 56036767), № 49167349 (вагон № 60724903), № 49208168 (вагон № 60729217), № 49223548 (вагон № 60728847), № 49226905 (вагон № 60666641), № 49230931 (вагон № 56807688), № 49230931 (вагон № 56965536), № 49230931 (вагон № 56871213), № 49232853 (вагон № 55616726), № 49232861 (вагон № 56949357), № 49236813 (вагон № 56275936), № 49243801 (вагон № 60972858), № 49245525 (вагон № 54780226), № 49246168 (вагон № 60727013), № 49268154 (вагон № 60458387), № 49271315 (вагон № 60456639), № 49277734 (вагон № 53547121), № 49291461 (вагон № 60972676), № 49297799 (вагон № 60665387), № 49316391 (вагон № 53196176), № 49321300 (вагон № 56995103), № 49337405 (вагон № 56998305), № 49337405 (вагон № 60644440), № 49338312 (вагон № 53502704), № 49340649 (вагон № 56872997), № 49342488 (вагон № 53536116), № 49344989 (вагон № 56674286), № 49344989 (вагон № 56958135), № 49358740 (вагон № 60656626), № 49358740 (вагон № 60729209), № 49358740 (вагон № 56871759), № 49361504 (вагон № 53542668), № 49363617 (вагон № 63869671), № 49363625 (вагон № 56673825), № 49368160 (вагон № 54779475), № 49428691 (вагон № 53549325), № 49436678 (вагон № 53530861), № 49436678 (вагон № 56059769), № 49436678 (вагон № 66690843), № 49473507 (вагон № 53598405).
          Порожні приватні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус "вантажу", які залізниця зобов`язана доставити на станцію призначення у цілості та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній, а одержувач має щодо залізниці права та обов`язки, передбачені   Статутом залізниць України.
          Проте, відповідно до календарних дат прибуття вказаних вагонів на станції призначення згідно залізничних накладних, відповідачем допущене прострочення термінів доставки порожніх вагонів, визначених   статутом залізниць України   та правилами обчислення термінів доставки вантажу, що призвело до звернення позивача до господарського суду із вимогами про стягнення з відповідача штрафу в сумі 78.531,74 грн.
          Відповідно до статті 41   Статуту залізниць України, затвердженого      постановою КМУ від 06.04.1998 № 457   (далі - Статут) залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки. У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.
          Пунктом 1.2 Правил обчислення термінів доставки вантажів, затверджених   наказом міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644   (далі - Правила) визначено, що термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.
          Відповідно до п. 1.1, 2.1 Правил, залізниці зобов`язані доставляти вантажі за призначенням у такі терміни: зокрема, у разі перевезення вантажною швидкістю вагонними відправками та відправками у великотоннажних контейнерах термін доставки вантажу обчислюється виходячи з 1 доби на кожні повні та неповні      200 км. Обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах.
          Згідно п. 2.4 Правил, терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу.
          Пунктом 2.9 Правил передбачено, що про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки та тривалість цієї затримки, повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції.
          Відповідно до пункту 2.10. Правил, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.
          Положеннями ст. 116 Статуту передбачено, що за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:
10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;
20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;
30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.
          Згідно з п. 8 Правил видачі вантажів, оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці або дата подачі вагона під вивантаження, якщо воно здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування.
          Таким чином, сума штрафу за несвоєчасну доставку вантажу залізницею обчислюється, виходячи із даних щодо суми провізної плати, зазначеної у конкретній залізничній накладній (графа 31), на підставі якої здійснювалося перевезення вантажу залізничним транспортом, що узгоджується з приписами частини 3 статті 313 ГК України, пунктів 6, 23 Статуту залізниць України, пункту 1.2. Правил оформлення перевізних документів, пункту 1.2. Правил обчислення термінів доставки вантажів, залежно від кількості днів прострочення у доставці вантажу. (Вказаний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 21.02.2020 у справі №910/1524/19).
          Судом апеляційної інстанції перевірено здійснений позивачем розрахунок штрафу за несвоєчасну доставку Залізницею вантажу за наведеними залізничними накладним та встановлено, що позивачем неправильно визначено кількість повних діб доставки вантажу за накладними №41934373, №46412789, №46452397, №46760740, №46888954, №46955399, №49139520, №49142193, №49142235, №49142789, №49152895, №49157233, №49159668, №49162423, №49162498, №49167349, №49268154, №49337405, №49338312 №49340649, №49344989, №49363617, №49363625, №49368160, №49428691, оскільки взято відомості з графи 52 (календарний штемпель видачі вантажу), а не графи 51 (календарний штемпель прибуття вантажу).                                                                                Щодо решти накладних штраф позивачем розраховано правильно.                    
     За перерахунком суду загальна сума штрафу за спірними накладними становить 69 717,73 грн.
          Враховуючи факт порушення відповідачем Статуту та Правил в частині несвоєчасної доставки вантажу належним чином доведений, документально підтверджений і в той же час відповідачем не спростований, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача штрафу підлягає задоволенню частково в сумі 69 717,73 грн, що є підставою для часткового задоволення апеляційної скарги.
          Щодо твердження апелянта про відсутність підстав для стягнення штрафу відповідно до ч. 2 ст. 116 Статуту, оскільки позивачем не вивезено вантаж протягом доби після отримання повідомлення про прибуття, як підстави для відмови у задоволенні позовних вимог повністю, колегія суддів зазначає наступне.
          Частини 2 статті 116 Статуту передбачено, що зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання      повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув. При цьому, в спірних накладних містяться: повідомлення одержувача про прибуття вантажу (графа 49 "відмітки залізниці"), дата прибуття вантажу (графа 51 "календарний штемпель прибуття вантажу") та дата видачі вантажу (графа 52 "календарний штемпель видачі вантажу"), відмітки в яких свідчать про одержання вантажу впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу, що виключає можливість застосування в даному випадку положень частини 2 статті 116 Статуту.                                                                                
     Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
          Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006), в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
          Відповідно до ч.1 ст.277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
          За результатами перегляду даної справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" підлягає частковому задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 27.09.2022 у справі №910/2680/22 - частковому скасуванню.
          Судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги розподіляються у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

          Керуючись ст. ст. 129, 267-270, 273, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,
                                                            
                                                       ПОСТАНОВИВ:

          Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" задовольнити частково.
          Рішення Господарського суду міста Києва від 27.09.2022 у справі №910/2680/22 скасувати частині стягнення 8814, 01 грн штрафу.
          Резолютивну частину рішення викласти в наступній редакції:
          «Позов задовольнити частково.
          Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, Печерський район, вулиця Тверська, будинок 5, ідентифікаційний код: 40075815) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лемтранс" (Україна, 03150, місто Київ, вулиця Антоновича, будинок 46-46А,      ідентифікаційний код: 30600592) штраф в сумі 69 717 (шістдесят дев`ять тисяч сімсот сімнадцять) грн. 73 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2 202 (дві тисячі двісті дві) грн. 38 коп.
          В іншій частині позову відмовити.»
          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лемтранс" (Україна, 03150, місто Київ, вулиця Антоновича, будинок 46-46А,      ідентифікаційний код: 30600592) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, Печерський район, вулиця Тверська, будинок 5, ідентифікаційний код: 40075815) витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги 417 (чотириста сімнадцять) грн 87 коп.                                                                                                                         
         Видачу наказів доручити суду першої інстанції.
          Матеріали справи №910/2680/22 повернути  Господарському суду міста Києва.
      Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя                                                            Г.П. Коробенко 

Судді                                                                                О.В. Агрикова

                                                                                Т.П. Козир