Справа № 166/1441/18 	Головуючий у 1 інстанції: Фазан О. З. 	
Провадження № 22-ц/802/145/23  	  Доповідач: Матвійчук  Л. В.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
24 січня 2023 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Матвійчук Л. В.,
суддів - Бовчалюк З. А., Федонюк С. Ю., 
з участю секретаря судового засідання – Савчук О. В.,
представника боржника – Романцової Т. В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , яка подана у його інтересах представником ОСОБА_2 , про скасування тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, заінтересовані особи: Ратнівський районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), Ратнівська селищна рада Ковельського району Волинської області, за апеляційною скаргою представника боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Ратнівського районного суду Волинської області від 30 листопада 2022 року,
                                          В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2022 року ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеною заявою, обґрунтовуючи вимоги тим, що ухвалою Ратнівського районного суду Волинської області від 23 січня 2019 року у справі № 166/1441/18 боржника ОСОБА_1 було тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання зобов`язань згідно зведеного виконавчого провадження № 56615168 з виконання наказу №903/90/18, виданого 07 червня 2018 року Господарським судом Волинської області про стягнення боргу у розмірі 41 953 грн 37 коп. на користь Гірниківської сільської ради та судового збору у розмірі 1 762 грн; наказу №903/91/18, виданого 17 квітня 2018 року Господарським судом Волинської області про стягнення боргу у розмірі 25 468 грн 99 коп. на користь Гірниківської сільської ради та судового збору у розмірі 1 762 грн; наказу №903/173/17, виданого 22 травня 2017 року Господарським судом Волинської області про стягнення боргу у розмірі 24 199 грн 80 коп. на користь Гірниківської сільської ради та судового збору у розмірі 1 600 грн; наказу №903/172/17, виданого Господарським судом Волинської області про стягнення боргу у розмірі 39 881 грн 47 коп. на користь Гірниківської сільської ради та судового збору у розмірі 1 600 грн. Інформація щодо обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України внесена до відповідної бази даних Державної прикордонної служби України. 
Зазначала, що 07 жовтня 2022 року на її адвокатський запит з метою отримання інформації про стан виконавчих проваджень щодо боржника ОСОБА_1 вона отримала відповідь від Ратнівського відділу державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Львів), згідно якої вищезазначені накази Господарського суду Волинської області перебували на виконанні в межах зведеного виконавчого провадження № 56615168 виконавчих проваджень: АСВП: № 56595429; АСВП: № 56607355; АСВП: № 56607460; АСВП: №56647686; АСВП: № 56627694; АСВП: № 56570220; АСВП: № 56670331; АСВП: № 56670408.
Також вказувала, що про відкриті виконавчі провадження ОСОБА_1 не було відомо. Постанову про відкриття провадження він не отримував. Про наявність арештів на його рахунках та майні йому нічого також не було відомо. ОСОБА_1 взагалі не був обізнаний про зазначені виконавчі провадження, не ігнорував вимоги державного виконавця щодо сплати боргу, через те, що жодні повідомлення та/або виклики до державного виконавця на його адресу не надсилалися. 
Крім того, в ухвалі суду у справі № 166/1441/18 від 23 січня 2019 року не зазначено доказів, які вказують на ухилення ОСОБА_1 від виконання судових наказів та обізнаність його про наявність відносно нього виконавчих проваджень. Зі змісту зазначеної ухвали слідує, що державний виконавець обґрунтовуючи подання щодо тимчасового обмеження з підстав ухилення боржника від виконання рішення суду, відповідних доказів не надав.
Вважає, що невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом строку, визначеного у постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішеннями суду обов`язків, тобто ухилення ОСОБА_1 від виконання зобов`язань є недоведеним.
Окрім того, виконавче провадження № 56615168 на виконанні не перебуває, а стягувач повторно не звернувся із виконавчим документом до виконавчої служби, тому доцільність існування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 відсутня, а її існування порушує його права на свободу пересування. Він також досяг 60- річного віку та не підлягає мобілізації.
Ураховуючи наведене, представник ОСОБА_2 просила суд скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , застосоване ухвалою Ратнівського районного суду Волинської області від 23 січня 2019 року у справі № 166/1441/18.  
Ухвалою Ратнівського районного суду Волинської області від 30 листопада 2022 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 , яка подана у його інтересах представником ОСОБА_2 , відмовлено.
В апеляційній скарзі представник боржника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 , покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить оскаржувану ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви.
Відзивів на апеляційну скаргу заінтересовані особи не подавали.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши пояснення представника боржника, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.
Судом першої інстанції встановлено, що ухвалою Ратнівського районного суду Волинської області від 23 січня 2019 року у справі № 166/1441/18, яка набрала законної сили 08 лютого 2019 року, ОСОБА_1 було тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання зобов`язань згідно зведеного виконавчого провадження № 56615168 з виконання наказу № 903/90/18, виданого 07 червня 2018 року Господарським судом Волинської області про стягнення боргу у розмірі 41 953 грн 37 коп. на користь Гірниківської сільської ради та судового збору у розмірі 1 762 грн; наказу № 903/91/18, виданого 17 квітня 2018 року Господарським судом Волинської області про стягнення боргу у розмірі 25 468 грн 99 коп. на користь Гірниківської сільської ради та судового збору у розмірі 1 762 грн; наказу №903/173/17, виданого 22 травня 2017 року Господарським судом про стягнення боргу у розмірі 24 199 грн 80 коп. на користь Гірниківської сільської ради та судового збору у розмірі 1 600 грн; наказу № 903/172/17, виданого Господарським судом Волинської області про стягнення боргу у розмірі 39 881 грн 47 коп. на користь Гірниківської сільської ради та судового збору у розмірі 1 600 грн (а.с.7). 
Правонаступником Гірниківської сільської ради Ратнівського району Волинської області є Ратнівська селищна рада Ковельського району Волинської області.
В рамках зведеного виконавчого провадження № 56615168 державним виконавцем накладено арешт на рахунки боржника в банківських установах, все майно боржника, проведено перевірку наявності майна боржника за місцем його реєстрації та встановлено, що майна, на яке можна звернути стягнення, за місцем реєстрації боржника не виявлено. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за боржником зареєстрований житловий будинок в м. Докучаєвськ Донецької області (тимчасово окупована територія), який перебуває в іпотеці ПАТ «Промінвестбанк».
10 червня 2019 року виконавчі провадження, які входили до зведеного виконавчого провадження № 56615168, виведені з нього та завершені відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи повернуті стягувачам. Борг по вказаних виконавчих документам не сплачений.
17 лютого 2020 року вищезазначені накази суду були повторно пред`явленні до виконання і постановами державного виконавця від 17 лютого 2020 року повторно відкрито виконавчі провадження по їх примусовому виконанню. 23 грудня 2020 року виконавчі провадження завершені відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», що свідчить про те, що строк пред`явлення виконавчих документів до виконання стягувачами не пропущено. 
Судом також встановлено, що виконавчі документи, а саме накази Господарського суду Волинської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Ковельської окружної прокуратури судових зборів у розмірі 1 762 грн, 1 762 грн, 1 600 грн, 1 600 грн повторно пред`явлені до виконання до Ратнівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), що підтверджується постановами від 25 червня 2021 року про відкриття виконавчих проваджень № 65912603, №65912910, № 65913143, № 65913246.
Частиною 5 ст. 441 ЦПК України визначено, що суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.
Згідно з ч. 8 ст. 441 ЦПК України відмова у скасуванні тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України не перешкоджає повторному зверненню з такою самою заявою у разі виникнення нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.
Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що підставою для скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України є виникнення нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.
Отже, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України - це певного виду санкція, яка може застосовуватися у зв`язку з ухиленням особи від виконання зобов`язання, зокрема виконання судового рішення.
Як встановлено судом, боржником ОСОБА_1 судові рішення, а саме накази Господарського суду Волинської області про стягнення судових зборів у розмірі 1 762 грн, 1 600 грн, 1 762 грн, 1 600 грн на користь Ковельської окружної прокуратури, не виконані, що свідчить про те, що підстави для скасування тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України не відпали, у зв`язку з чим дійшов цілком обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.
Суд вправі скасувати тимчасове обмеження особи у праві виїзду за межі України лише за умови, коли відпали підстави, з якими закон пов`язує можливість застосування такого обмеження, тоді як у даному випадку обставини, що зумовили застосування обмеження у праві виїзду боржника за кордон як на час подання ним заяви так і на час розгляду справи не змінилися.
Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України є законною та обґрунтованою.
Доводи апеляційної скарги представника боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 фактично зводяться до незгоди з ухвалою Ратнівського районного суду Волинської області від 23 січня 2019 року, якою ОСОБА_1 тимчасово було обмежено у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання наказів Господарського суду Волинської області. При цьому вказана ухвала суду ні боржником, ні його представником в апеляційному порядку не оскаржувалася.
Також безпідставними є покликання представника ОСОБА_2 на те, що виконавчою службою не надано жодних доказів вручення постанов боржнику, а вказано лише факт відправлення йому постанов про відкриття виконавчих проваджень, оскільки боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому провадженні, як це передбачено пунктами 1-4 ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження». 
Отже, доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди представника боржника з висновками суду першої інстанції, є подібними доводам, які викладені у заяві, мотивована відповідь на які надана судом першої інстанції, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.  
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстави для її скасування відсутні.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
                                                    У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Ухвалу Ратнівського районного суду Волинської області від 30 листопада 2022 року у цій справі залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий-суддя

Судді: