ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/83/21                                                                       Головуючий у 1 інстанції: Щавінський В.Р.
                                                                            Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  10 січня 2023 року                                                                                            м. Київ
              Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Судді-доповідача                                            Вівдиченко Т.Р.
Суддів                                                      Аліменка В.О.
Кузьмишиної О.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2022 року у справі за адміністративним позовом Комунального підприємства Тетіївської міської ради «Тетіївтепломережа» до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач - Комунальне підприємство Тетіївської міської ради «Тетіївтепломережа» (далі - КП «Тетіївтепломережа») звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Київській області, в якому просив скасувати податкове повідомлення-рішення №0057510409/49/29-36-04-09 від 15.10.2020 в повному обсязі.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2022 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Київській області №0057510409/49/29-36-04-09 від 15.10.2020 в частині застосування штрафу у розмірі 10824 грн. 28 коп.
Не погодившись з рішенням суду, відповідач - Головне управління ДПС у Київській області, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог  відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. 
02 грудня 2022 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача  - Комунального підприємства Тетіївської міської ради «Тетіївтепломережа» надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.
Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.
В апеляційній скарзі Головне управління ДПС у Київській області, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України просить замінити відповідача в порядку процесуального правонаступництва, а саме, з ГУ ДПС у Київській області (код ЄДРПОУ 43141377) на ГУ ДПС у Київській області (код ЄДРПОУ ВП 44096797).
З даного приводу, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ст. 52 КАС України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.
Згідно статті 21-1 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» та Положення про Державну податкову службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 р. № 227 (зі змінами), Державна податкова служба України видала наказ від 30.09.2020 р. № 529 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» (далі - Наказ № 529), яким наказано утворити як відокремлені підрозділи Державної податкової служби територіальні органи за переліком згідно з додатком, а Департаменту правової роботи - подати державному реєстратору документи для внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відповідної інформації про утворення територіальних органів Державної податкової служби як її відокремлених підрозділів.
У відповідності до Наказу Державної податкової служби України від 24.12.2020 року № 755, розпочато з 01.01.2021 року здійснення територіальними органами ДПС, утвореними як її відокремлені підрозділи згідно з наказом ДПС від 30.09.2020 року № 529 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби», повноважень та функцій територіальних органів ДПС, що ліквідуються відповідно до пункту 1 постанови № 893.
Отже, з 01 січня 2021 року відбулося фактичне адміністративне правонаступництво, оскільки, саме норми адміністративного права врегулювали умови та порядок передання адміністративної компетенції від ліквідованого Головного управління ДПС у Київській області, як юридичної особи публічного права, до Головного управління ДПС у Київській області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (код ЄДРПОУ 44096797).
Враховуючи викладене, наявні правові підстави для заміни відповідача в порядку процесуального правонаступництва, а саме: з Головного управління ДПС у Київській області на Головне управління ДПС у Київській області, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України (код ЄДРПОУ 44096797).
Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Таким чином, в апеляційному порядку підлягає перегляду рішення суду першої інстанції виключно в частині      задоволених позовних вимог Комунального підприємства Тетіївської міської ради «Тетіївтепломережа».
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, посадовими особами Головного управління ДПС у Київській області проведена камеральна перевірка даних, задекларованих податковій звітності, своєчасності подання податкової звітності, сплати узгодженої сум податкового зобов`язання з податку на додану вартість, своєчасності реєстрації податковій накладних та/або розрахунків коригування до таких податкових накладних в єдиному реєстрі податкових накладних, якою встановлено порушення КП «Тетіївтепломережа» п. 57.1 ст. 57 та п.203.2 ст. 203 ПК України, про що зазначено у Акті перевірки від 18.09.2020 №55/04-09/24879282.
Зокрема, згідно Акту перевірки, в порушення пунктів 57.1, 57.3 ст.57 та п.203 ст.203 ПК України КП «Тетіївтепломережа» несвоєчасно сплачено узгоджену суму грошового зобов`язання:
- по податковій декларації з податку на додану вартість за грудень 2019 року (№9331000166 від 16.01.2020) на суму ПДВ - 54121,4 грн., дата нарахування - 30.01.2020, фактично сплачено - 27.08.2020, кількість днів затримки 210 календарних днів. У зв`язку з цим, до КП «Тетіївтепломережа» застосовано штрафну санкцію (20%) у розмірі 10824,28 грн.
- по податковому повідомленню-рішенню за липень 2019 року від 23.07.2019 №0136625005 на суму ПДВ - 4459,5грн., дата нарахування - 08.08.2019, фактично сплачено - 28.07.2020, кількість днів затримки - 354 календарних днів. У зв`язку з цим, до КП «Тетіївтепломережа» застосовано штрафну санкцію (20%) у розмірі 891,9 грн.
- по податковому повідомленню-рішенню за липень 2019 року від 23.07.2019 №0136625005 на суму ПДВ - 444 грн., дата нарахування - 08.08.2019, фактично сплачено - 23.07.2020, кількість днів затримки - 349 календарних днів. У зв`язку з цим, до КП «Тетіївтепломережа» застосовано штрафну санкцію (20%) у розмірі 88,8 грн.
- по податковому повідомленню-рішенню за вересень 2019 року від 12.09.2019 №0163385005 на суму ПДВ - 48,10 грн., дата нарахування - 15.10.2019, фактично сплачено - 28.07.2020, кількість днів затримки - 286календарних днів. У зв`язку з цим, до КП «Тетіївтепломережа» застосовано штрафну санкцію (20%) у розмірі 9,62 грн.
- по податковому повідомленню-рішенню за грудень 2019 року від 13.12.2019 №0236345004 на суму ПДВ - 244,20 грн., дата нарахування - 08.01.2020, фактично сплачено - 28.07.2020 кількість днів затримки - 201 календарних днів. У зв`язку з цим, до КП «Тетіївтепломережа» застосовано штрафну санкцію (20%) у розмірі 48,84 грн.
На підставі висновків Акту перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 15.10.2020 №0057510409/49/20-36-04-09 з податку на додану вартість (14010100) -20%, яким КП «Тетіївтепломережа» нараховано загальну сума штрафу 11863 грн. 44 коп.
Не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України), який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Згідно вимог пп. 16.1.4 п.16.1 ст. 16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
За приписами ст. 36 ПК України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.
Положеннями п. 54.1 ст. 54 ПК України встановлено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Абзацом 1 пункту 57.1 статті 57 ПК України визначено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до статті 203 ПК України, податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.
Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.
Згідно п.п. 31.1, 31.3 ст. 31 ПК України, строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному додатковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою. 
Строк сплати податку та збору встановлюється відповідно до податкового законодавства для кожного податку окремо.
За приписами п. 38.1 ст. 38 ПК України, виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
У відповідності до пп. 20.1.19 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи наділені, зокрема, правом застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.
Положеннями п. 126.1 ст. 126 ПК України передбачено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване податкове повідомлення-рішення №0057510409/49/29-36-04-09 від 15.10.2020 прийняте Головним управлінням Державної податкової служби у Київській області на підставі висновків, викладених в Акті перевірки від 18 вересня 2020 року №55/04-09/24879282 про несвоєчасну сплату позивачем самостійно узгоджених податкових зобов`язань з податку на додану вартість.
Зокрема, зі змісту Акту перевірки вбачається, що висновки про порушення позивачем вимог закону ґрунтуються на тому, що податкові зобов`язання самостійно визначені платником у податковій декларації з податку на додану вартість за грудень 2019 року №9331000166 від 16.01.2020 сплачені лише 27.08.2020, тобто із затримкою на 210 днів.
При цьому, в Акті перевірки податковим органом зазначено, що граничний термін сплати є 30 січня 2020 року.
Разом з тим, КП «Тетіївтепломережа» надано до суду копію платіжного доручення №885 від 28.01.2020, відповідно до якого, позивачем здійснено сплату нарахованих сум податку на додану вартість згідно декларації за грудень 2019 на суму 144 516,00 грн.
З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем було своєчасно, у визначений термін, здійснено сплату сум грошових зобов`язань з податку на додану вартість.
Отже, наведені обставини свідчать про протиправність нарахування штрафу в цій частині, а саме, на суму 10824,28 грн., а тому, судом першої інстанції правомірно визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Київській області №0057510409/49/29-36-04-09 від 15.10.2020 в частині застосування штрафу у розмірі 10824,28 грн. 
При цьому, колегія суддів зазначає, що Головним управлінням ДПС у Київській області, як відокремленим підрозділом Державної податкової служби України в апеляційній скарзі не наведено обґрунтувань, у чому полягає неправильність чи неповнота встановлення судом першої інстанції обставин справи або невірність застосування норм матеріального чи процесуального права, а сам зміст апеляційної скарги, полягає виключно на посиланні апелянта на  норми законодавства, що регулюють спірні відносини.
Згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткову обґрунтованість позовних вимог Комунального підприємства Тетіївської міської ради «Тетіївтепломережа» та наявність правових підстав для їх часткового задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених  статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2  ст. 77 КАС України).
При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до ч. 3  ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2022 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

   Суддя-доповідач                                                                         Вівдиченко Т.Р.
          
   Судді                                                                                            Аліменко В.О.

                                                                                                   Кузьмишина О.М.