ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1928/23 Справа № 185/3368/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Головін В. О. Суддя у 2-й інстанції - Демченко  Е. Л.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року        колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:
               головуючого - судді Демченко Е.Л.
               суддів – Куценко Т.Р., Макарова М.О.
               при секретарі — Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1  на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи - Перша павлоградська державна нотаріальна контора, ОСОБА_5 , про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Перша павлоградська державна нотаріальна контора, про визнання договору позики недійсним, - 

в с т а н о в и л а:

       У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи - Перша павлоградська державна нотаріальна контора, ОСОБА_5 , про стягнення заборгованості. 
       У червні 2021 року ОСОБА_2 звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , треті особи - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Перша павлоградська державна нотаріальна контора, про визнання договору позики недійсним. 
       Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2022 року позов ОСОБА_6 та зустрічний позов ОСОБА_2 було залишено без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України та на підставі п.5 ч.1 ст.257 ЦПК. 
       Не погодившись з такою ухвалою, позивач за первісним позовом ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2022 року скасувати та направити справу до того ж суду для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. 
       Апеляційна скарга мотивована тим, що у судове засідання 21 листопада 2022 року він не з`явився з поважних причин та повідомив суду про причини своєї неявки, що свідчить про відсутність права у суду залишити його позов без розгляду саме з цих підстав. Зазначив, що суд не взяв до уваги, що на території Україні діє воєнний стан та не врахував рекомендації Ради Суддів України щодо розгляду справ під час дії воєнного стану, а відтак висновки суду не відповідають обставинам справи та інтересам законності, диспозитивності та змагальності сторін, і що позивач не міг реалізувати свої права сторони у судовій справі. Звертав увагу на те, що ухвалою суду від 18 жовтня 2022 року було закрито підготовче судове засідання, а тому у суду не було підстав залишати зустрічний позов без розгляду з посиланням на п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України. 
       Правом на надання відзиву сторони по справі не скористались. 
       Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
       Залишаючи позовну заяву без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що, будучи належним чином повідомленими, позивач, повторно, не з`явився у судові засідання будучи повідомленим належним чином. Підстав для відкладення справи суд не вбачав. Наголошував, що строки розгляду справи порушені у зв`язку з неявкою позивача та його представника у судові засідання. Також місцевий суд вважав за можливе залишити зустрічний позов без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України. 
       Проте з такими висновками суду погодитися не можна, зважаючи на наступне.
       Згідно п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
       За загальним правилом, визначеним у ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
       Такими випадками, що спричиняє до відкладення розгляду справи, у ч.2 ст.223 ЦПК України зазначені: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.
       У частині третій ст.223 ЦПК України також вказано, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.
       Згідно ч.ч.1,2 ст.257 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, а саме неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання (п.1 ч.2 вказаної статті Кодексу).
       При цьому згідно до ч.5 ст.223 ЦПК України лише у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
       Вирішуючи питання про залишення позову без розгляду, суд повинен врахувати всі умови залишення заяви без розгляду у сукупності. Відсутність хоча б однієї із умов не дає права суду залишати позов без розгляду.
       Переглядаючи оскаржуване судове рішення першої інстанції у цій справі необхідно з`ясувати такі обставини: чи були проведені два судові засідання поспіль відповідно до вимог цивільного процесуального закону, чи повідомлявся позивач про час та місце розгляду справи у ці засіданні, чи надходила заява позивача про розгляд справи за його відсутності, чи з`явився позивач у два судових засідання поспіль. Саме нез`явлення позивача у два останні засідання, які призначені та відбулися відповідно до вимог цивільного процесуального закону, є підставою для залишення позову без розгляду.
       Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, яка викладена, зокрема, у постанові від 10 лютого 2021 року у справі №638/6869/19.
       Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
       Відповідно до ст.26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» правосуддя на території, на якій уведено воєнний стан, здійснюється лише судами. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства заборонено. Тобто не може бути обмежено конституційне право людини на судовий захист.
       Згідно Указу Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» з 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан. Указом Президента України №341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України № 573/2022 від 12 серпня 2022 року строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. 
       У пункті 5 рекомендацій Ради суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану від 02 березня 2022 року зазначено, що по можливості відкладати розгляд справ (за винятком невідкладних судових розглядів) та знімати їх з розгляду, зважати на те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи через задіяння до функціонування критичної інфраструктури, вступ до лав Збройних сил України, територіальної оборони, добровольчих воєнних формувань та інших форм протидії збройної агресії проти України, або не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя. Справи, які не є невідкладними, розглядати лише за наявності письмової згоди на це усіх учасників судового провадження.
       Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на справедливий судовий розгляд, що гарантується статтею 6 Конвенції, має здійснюватися відповідно до норм закону, що передбачають наявність у сторін судового розгляду ефективного судового захисту з метою захисту їх цивільних прав (справа «Белеш та інші проти Чеської Республіки» від 07 лютого 2006 року, § 49).
       Колегія зауважує, що саме суд має забезпечити право особи на справедливий суд (справедливу судову процедуру). Дотримання цивільного процесуального закону є гарантією прав особи у цивільному судочинстві та виконання судом його завдання.
       Залишення позову без розгляду через повторну неявку позивача у судове засідання, в умовах війни, є проявом надмірного формалізму та порушенням права на доступ до правосуддя. 
       Ураховуючи наведене, а також те, що представник позивача постійно цікавився розглядом справи, вчиняв активні дії з метою прийняття участі у судових засіданнях, проте, з незалежних від нього об`єктивних причин (початком воєнної агресії російської федерації проти України) був позбавлений можливості повноцінно виконувати процесуальні обов`язки позивача у даній справі та прийняти участі у судових засіданнях, належним чином повідомляючи суд щодо наявності поважних причин своєї неявки, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно не звернув уваги на дану обставину, та, залишивши без уваги клопотання представника позивача про відкладення судового засідання, передчасно застосував положення п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України.
       Обов`язковими умовами для застосування передбачених частиною п`ятою статті 223, пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України процесуальних наслідків неявки позивача у судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності (в разі визнання явки позивача обов`язковою). 
       У матеріалах справи відсутні дані відносно того, що явка позивача ОСОБА_1 визнавалась судом обов`язковою. 
       Окрім того, посилаючись на невиправдане затягування розгляду цивільної справи, суд першої інстанції не врахував, що підготовче судове засідання у даній справі тривало понад півтора року. 
       Виходячи з викладеного, колегія дійшла висновку про безпідставне застосування місцевим судом положення п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України та залишення позову ОСОБА_7 без розгляду. 
       Крім того колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду, а не у будь-який зручний для позивача час.
       При цьому, порядок розгляду справи по суті встановлений главою 6 розділу ІІІ ЦПК України, зокрема, §2 «Відкриття розгляду справи по суті».
       Відповідно до ч.ч.1-3 ст.217 ЦПК України у призначений для розгляду справи час головуючий відкриває судове засідання та оголошує, яка справа розглядатиметься. Секретар судового засідання доповідає суду хто з учасників судового процесу з`явився в судове засідання, хто з учасників судового процесу бере участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, чи повідомлено тих учасників судового процесу, хто не з`явився, про дату, час і місце судового засідання у порядку, передбаченому цим Кодексом. З оголошенням головуючим судового засідання відкритим розпочинається розгляд справи по суті.
       Даний висновок підтверджений позицією Верховного Суду, висловленою в постанові від 25 лютого 2020 року під час розгляду справи №742/3024/18.
       Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2022 року закрите підготовче провадження у даній справи та призначено її розгляд на 21 листопада 2022 року. 
       Тобто позивачка ОСОБА_2 втратила право на подання заяви про залишення її позову без розгляду на підставі п.5 ст.257 ЦПК України. 
       Крім того заява ОСОБА_2 була мотивована виключно тим, що суд повинен залишити без розгляду позов ОСОБА_1 у зв`язку з його неявкою у судове засідання та як наслідок цього залишити без розгляду її зустрічний позов (а.с.189). 
       Отже, колегія суддів констатує, що суд першої інстанції на зазначені вище обставини і вимоги закону уваги не звернув та підійшов до вирішення цього питання формально. 
       З огляду на викладене, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , ухвала суду першої інстанції перешкоджає подальшому провадженню у справі, у зв`язку з чим підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
       Керуючись ст.ст.367,374,379,381-383 ЦПК України, колегія суддів, – 
п о с т а н о в и л а:

       Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  задовольнити.

       Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2022 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
       
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

               Головуючий:                                         Демченко Е.Л.

               Судді:                                                 Куценко Т.Р.

                                                                        Макаров М.О.