УХВАЛА
09 лютого 2023 року                                                                                                              
м. Київ
 
справа № 344/11136/17
провадження № 51-4564 ск 21
 
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                 ОСОБА_1 ,
суддів                             ОСОБА_2 ,   ОСОБА_3 ,  
 
розглянувши касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 червня 2022 року 
та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 17 листопада 2022 року щодо ОСОБА_5 , 
в с т а н о в и в:
У касаційній скарзі потерпілий висуває вимогу про перегляд у касаційному порядку зазначених судових рішень.
Ухвалою Верховного Суду від 16 січня 2023 року касаційну скаргу потерпілого залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) та надано п`ятнадцятиденний строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків. 
Поміж іншого, в ухвалі суду було вказано, що потерпілий у касаційний скарзі посилався на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та даним про особу ОСОБА_5 , однак не наводив жодних обґрунтувань, у чому саме полягає явна несправедливість заходу примусу, з урахуванням положень ст. 414 КПК. 
Також потерпілий не вказував й на конкретні порушення вимог норм матеріального та процесуального права, які, на його думку, були допущені апеляційним судом при перевірці вироку, зважаючи на приписи ст. 419 КПК, 
та не конкретизував, на які саме доводи його апеляційної скарги не було надано відповіді судом апеляційної інстанції, з огляду на те, що він оскаржував вирок місцевого суду фактично лише в частині цивільного позову, та не наводив обґрунтування незаконності судового рішення. 
Крім того прохальна частина касаційної скарги потерпілого не узгоджувалася 
з положеннями ст. 436 КПК щодо повноважень суду касаційної інстанції та рішень, які цей суд має право прийняти за наслідками касаційного розгляду, 
так як останній просив скасувати ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 серпня 2021 року та виправити арифметичну помилку, допущену судами при підрахунку суми матеріальної і моральної шкоди, 
яку слід стягнути з ОСОБА_5 . 
У межах наданого строку потерпілий надіслав на адресу Верховного Суду повторну касаційну скаргу на судові рішення щодо ОСОБА_5 , в якій виклав свою вимогу 
про зміну судових рішень в частині призначення покарання та задоволення цивільного позову у більших сумах, що не узгоджується з положеннями статей 436, 437 КПК щодо повноважень суду касаційної інстанції.
Крім того, у повторній касаційній скарзі потерпілий не наводить належного обґрунтування незаконності судових рішень та не вказує на підстави, передбачені ст. 438 КПК, для їх скасування з огляду на положення ст. 412, 414, 419 КПК. 
Таким чином, потерпілий не усунув недоліків касаційної скарги, що позбавляє суд касаційної інстанції можливості вирішити питання про відкриття чи відмову 
у відкритті касаційного провадження.
Тому, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, 
в установлений строк.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Верховний Суд 
п о с т а н о в и в:
Повернути касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 червня 2022 року 
та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 17 листопада 2022 року щодо ОСОБА_5 разом з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1                                      ОСОБА_2                                    ОСОБА_3