Постанова 
Іменем України
 
22 березня 2023 року 
м. Київ
 
справа № 372/4258/19-ц
провадження № 61-12654св21
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Червинської М. Є.,
суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М. (суддя-доповідач).,                       Тітова М. Ю.,
 
учасники справи: 
позивач - Приватне акціонерне товариство «Обухівське»,
відповідачі: Головне управління Держгеокадастру у Київській області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Роза-Л»,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Роза-Л» на рішення Обухівського районного суду Київської області від 03 грудня 2020 року у складі судді                     Зінченко О. М. та постанову Київського апеляційного суду від 11 травня                          2021 року в складі колегії суддів: Гаращенка Д. Р., Сушко Л. П., Суханової Є. М., 
ВСТАНОВИВ:
1.    Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У листопаді 2019 року Приватне акціонерне товариство «Обухівське» 
(далі - ПрАТ «Обухівське») звернулося до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Київській області (далі - ГУ Держгеокадастру у Київській області), ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,                                    ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Роза-Л» (далі - ТОВ «Роза-Л») про визнання незаконним та скасування наказу, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до державного акта на право постійного користування землею від 16 лютого 1996 року серії ІІ-КВ № 003263, виданого Нещерівською сільською радою Обухівського району Київської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 284, державного акта на право постійного користування землею від 13 лютого 1996 року серії ІІ-КВ № 003262, виданого Першотравенською сільською радою Обухівського району Київської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 1, та державного акта на право постійного користування землею від 19 лютого 1996 року серії ІІ-КВ № 003264, виданого Обухівською міською радою Обухівського району Київської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 26, радгоспу-комбінату «Обухівський» передано в користування 2164,6, 1327 та 1687,9 га землі в межах згідно з планом користування для сільськогосподарського виробництва.
Відповідно до пункту 1 статуту ПрАТ «Обухівське» засноване рішенням Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області від 05 травня 2006 року № 14-25-7/1 шляхом перетворення державного підприємства радгосп-комбінат «Обухівський» у Відкрите акціонерне товариство «Обухівське» (далі - ВАТ «Обухівське») відповідно до законів України «Про приватизацію державного майна» та «Про господарські товариства» і є правонаступником всіх прав і обов`язків радгоспу-комбінату «Обухівський».
ПрАТ «Обухівське» є законним землекористувачем земель сільськогосподарського призначення державної власності, що знаходяться на території Обухівської міської, Першотравенської та Нещерівської сільських рад Обухівського району Київської області в межах плану користування, що посвідчено актами на право постійного користування серії ІІ-КВ № 003264, 003262 та 003263.
Із грудня 2015 року до березня 2016 року Управління Держземагентства                                      в Обухівському районі Київської області зареєструвало земельні ділянки                              з кадастровими номерами 3223186600:04:010:0004, 3223186600:04:005:0009, 3223186600:04:009:0001, 3223186200:05:002:0005, 3223186200:05:002:0008, 3223110100:06:010:0061, 3223110100:06:004:0006, які згідно з наказами Головного Управління Держгеокадастру у Київській області були передані у приватну власність ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,                               ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .
Після реєстрації права власності на земельні ділянки відповідачі уклали договори оренди земельних ділянок з ТОВ «РОЗА-Л».
Земельні ділянки з кадастровими номерами 3223186600:04:010:0004, 3223186600:04:005:0009, 3223186600:04:009:0001, 3223186200:05:002:0005, 3223186200:05:002:0008, 3223110100:06:010:0061, 3223110100:06:004:0006                      є частиною земельних ділянок, що належать ПрАТ «Обухівське» відповідно до державних актів на право постійного користування землею серії ІІ-КВ                                     № 003264, 003262 та 003263.
ПрАТ «Обухівське», виходячи з викладеного та з урахуванням уточнення предмета позову, просило суд:
1) визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки                з кадастровим номером 3223186600:04:010:0004 з одночасним припиненням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо цієї земельної ділянки, шляхом визнання недійсним наказу ГУ Держгеокадастру у Київській області про надання земельної ділянки у власність від 03 червня 2016 року                                      № 10-11219/15-16-сг та визнання недійсним договору оренди від 15 серпня 2016 року цієї земельної ділянки, який укладений між ОСОБА_1 і ТОВ       «РОЗА-Л»;
2) визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки              з кадастровим номером 3223110100:06:004:0006 з одночасним припиненням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо цієї земельної ділянки, шляхом визнання недійсним наказу ГУ  Держгеокадастру у Київській області про надання земельної ділянки у власність від 12 березня 2016 року                                      № 10-3617/15-16-сг;
3) визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки                   з кадастровим номером 3223186200:05:002:0008 з одночасним припиненням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо цієї земельної ділянки, шляхом визнання недійсним наказу ГУ Держгеокадастру у Київській області про надання земельної ділянки у власність від 03 червня 2016 року                                             № 10-11225/15-16-сг та визнання недійсним договору оренди від 15 серпня 2016 року земельної ділянки з кадастровим номером 3223186200:05:002:0008, який укладений між ОСОБА_5 і ТОВ «РОЗА-Л»;
4) визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки               з кадастровим номером 3223186600:04:009:0001 з одночасним припиненням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо цієї земельної ділянки, шляхом визнання недійсним наказу ГУ Держгеокадастру у Київській області про надання земельної ділянки у власність від 03 червня 2016 року                                       № 10-11214/15-16-сг та визнання недійсним договору оренди від 15 серпня 2016 року земельної ділянки з кадастровим номером 3223186600:04:009:0001, який укладений між ОСОБА_3 і ТОВ «РОЗА-Л»;
5) визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки                 з кадастровим номером 3223186200:05:002:0005 з одночасним припиненням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо цієї земельної ділянки, шляхом визнання недійсним наказу ГУ Держгеокадастру у Київській області про надання земельної ділянки у власність від 12 березня 2016 року                                         № 10-3627/15-16-сг та визнання недійсним договору оренди від 15 серпня                    2016 року земельної ділянки з кадастровим номером 3223186200:05:002:0005, який укладений між ОСОБА_4 і ТОВ «РОЗА-Л»;
6) визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки                    з кадастровим номером 3223186600:04:005:0009 з одночасним припиненням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо цієї земельної ділянки, шляхом визнання недійсним наказу ГУ Держгеокадастру у Київській області про надання земельної ділянки у власність від 03 червня 2016 року                                      № 10-11229/15-16-сг та визнання недійсним договору оренди від 15 серпня 2016 року земельної ділянки з кадастровим номером 3223186600:04:005:0009, який укладений між ОСОБА_2 і ТОВ «РОЗА-Л»;
7) визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки                   з кадастровим номером 3223110100:06:010:0061 з одночасним припиненням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо цієї земельної ділянки, шляхом визнання недійсним наказу ГУ Держгеокадастру у Київській області про надання земельної ділянки у власність від 03 червня 2016 року                              № 10-11161/15-16-сг та визнання недійсним договору оренди від 15 серпня 2016 року земельної ділянки з кадастровим номером 3223110100:06:010:0061, який укладений між ОСОБА_6 і ТОВ «РОЗА-Л».
Короткий зміст рішення суду першої та апеляційної інстанцій
Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 03 грудня                           2020 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду                             від 11 травня 2021 року, позов ПрАТ «Обухівське» задоволено.
Визнано незаконною та скасовано державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 3223186600:04:010:0004 з одночасним припиненням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо цієї земельної ділянки, шляхом визнання недійсним наказу ГУ Держгеокадастру у Київській області про надання земельної ділянки у власність від 03 червня 2016 року                                         № 10-11219/15-16-сг та визнання недійсним договору оренди від 15 серпня 2016 року земельної ділянки з кадастровим номером 3223186600:04:010:0004, який укладений між ОСОБА_1 і ТОВ «РОЗА-Л».
Визнано незаконною та скасовано державну реєстрацію земельної ділянки                    з кадастровим номером 3223110100:06:004:0006 з одночасним припиненням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо цієї земельної ділянки,  шляхом визнання недійсним наказу ГУ Держгеокадастру у Київській області про надання земельної ділянки у власність від 12 березня 2016 року                                       № 10-3617/15-16-сг.
Визнано незаконною та скасовано державну реєстрацію земельної ділянки                      з кадастровим номером 3223186200:05:002:0008 з одночасним припиненням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо цієї земельної ділянки, шляхом визнання недійсним наказу ГУ Держгеокадастру у Київській області про надання земельної ділянки у власність від 03 червня 2016 року                                        № 10-11225/15-16-сг та визнання недійсним договору оренди від 15 серпня 2016 року земельної ділянки з кадастровим номером 3223186200:05:002:0008, який укладений між ОСОБА_5 і ТОВ «РОЗА-Л».
Визнано незаконною та скасовано державну реєстрацію земельної ділянки                    з кадастровим номером 3223186600:04:009:0001 з одночасним припиненням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо цієї земельної ділянки, шляхом визнання недійсним наказу ГУ Держгеокадастру у Київській області про надання земельної ділянки у власність від 03 червня 2016 року                                      № 10-11214/15-16-сг та визнання недійсним договору оренди від 15 серпня 2016 року земельної ділянки з кадастровим номером 3223186600:04:009:0001, який укладений між ОСОБА_3 і ТОВ «РОЗА-Л».
Визнано незаконною та скасовано державну реєстрацію земельної ділянки                      з кадастровим номером 3223186200:05:002:0005 з одночасним припиненням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо цієї земельної ділянки, шляхом визнання недійсним наказу ГУ Держгеокадастру у Київській області про надання земельної ділянки у власність від 12 березня 2016 року                                      № 10-3627/15-16-сг та визнання недійсним договору оренди від 15 серпня                     2016 року земельної ділянки з кадастровим номером 3223186200:05:002:0005, який укладений між ОСОБА_4 і ТОВ «РОЗА-Л».
Визнано незаконною та скасовано державну реєстрацію земельної ділянки                        з кадастровим номером 3223186600:04:005:0009 з одночасним припиненням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо цієї земельної ділянки, шляхом визнання недійсним наказу ГУ Держгеокадастру у Київській області про надання земельної ділянки у власність від 03 червня 2016 року                                       № 10-11229/15-16-сг та визнання недійсним договору оренди від 15 серпня 2016 року земельної ділянки з кадастровим номером 3223186600:04:005:0009, який укладений між ОСОБА_2 і ТОВ «РОЗА-Л».
Визнано незаконною та скасовано державну реєстрацію земельної ділянки                   з кадастровим номером 3223110100:06:010:0061 з одночасним припиненням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо цієї земельної ділянки, шляхом визнання недійсним наказу ГУ Держгеокадастру у Київській області про надання земельної ділянки у власність від 03 червня 2016 року                                             № 10-11161/15-16-сг та визнання недійсним договору оренди від 15 серпня 2016 року земельної ділянки з кадастровим номером 3223110100:06:010:0061, який укладений між ОСОБА_6 і ТОВ «РОЗА-Л».
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що реєстрація спірних земельних ділянок була здійснена з порушенням статті 79-1 ЗК України, частини п`ятої статті 5, частини першої статті 21, частини першої статті 22, статей 24, 25 та пункту 2 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр», з порушенням основного принципу, на якому базується Державний земельний кадастр, передбаченого статтею 3 цього Закону, щодо внесення відомостей до Державного земельного кадастру виключно на підставі та відповідно до цього Закону, а також з порушенням Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051, та Закону України «Про землеустрій». 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
26 липня 2021 року ТОВ «Роза-Л» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Обухівського районного суду Київської області від 03 грудня                            2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 11 травня 2021 року, у якій просить скасувати оскаржувані рішення та прийняти нове про відмову                           в задоволенні позовних вимог.
Аргументи учасників справ
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме: застосування апеляційним судом                                   в оскаржуваному рішенні норми права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 05 березня 2021 року у справі № 372/2876/17, від 16 жовтня 2019 року у справі № 460/762/16-ц та постанові Вищого господарського суду України від 27 липня 2016 року у справі № 911/68/16 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Крім того, заявник вказує на порушення судом норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд не дослідив зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
У грудні 2021 року ПАТ «Обухівське» подало до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, у якому зазначило, що рішення судів є законними та обґрунтованими, підстав для їх скасування немає. При цьому ПАТ «Обухівське» просить закрити касаційне провадження в частині підстав пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України у зв`язку з тим, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилається заявник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними. 
2.    Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті,                 є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;                     2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення                           від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Частиною першою статті 400 ЦПК України встановлено, що, переглядаючи                         у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
Рішенням 5-ї сесії Нещерівської сільської ради народних депутатів Обухівського району Київської області ХХІІ скликання від 01 грудня 1995 року «Про затвердження науково-технічної документації по виготовленню державного акта на право постійного користування землею радгоспу-комбінату «Обухівський» Обухівського району Київської області» затверджено науково-технічну документацію по виготовленню державного акта на право постійного користування землею та надано в постійне користування радгоспу-комбінату «Обухівський» земельні ділянки загальною площею 1327,0 га (ріллі - 798,5 га, сіножатей - 446,2 га, пасовищ - 19,0 га, лісів і інших лісовкритих площ -                        20,8 га, боліт - 1,1 га, під водою - 21,8 га, під господарськими шляхами - 8,5 га, під виробничими будівлями і дворами - 7,4 га, під гідротехнічними спорудами - 3,3 га, відкритими землями без рослинного покриву - 0,4 га). 
 
Відповідно до державного акта на право постійного користування землею                         від 13 лютого 1996 року серії ІІ-КВ № 003263, виданого Нещерівською сільською радою Обухівського району Київської області та зареєстрованого                  в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 284, радгоспу-комбінату «Обухівський» передано в користування 1327,0 га землі в межах згідно з планом користування для сільськогосподарського виробництва. 
 
Рішенням 5-ї сесії Першотравенської сільської ради народних депутатів Обухівського району Київської області ХХІІ скликання від 05 грудня 1995 року «Про затвердження науково-технічної документації по виготовленню державного акта на право постійного користування землею радгоспу-комбінату «Обухівський» Обухівського району Київської області» затверджено науково-технічну документацію по виготовленню державного акта на право постійного користування землею та надано в постійне користування радгоспу-комбінату «Обухівський» земельні ділянки загальною площею 2164,6 га (ріллі - 1968,7 га, сіножатей - 23,4 га, пасовищ - 125,6 га, лісів і інших лісовкритих площ - 6,8 га, під водою - 1,9 га, боліт - 0,7 га, під господарськими шляхами -                      20,65 га, під виробничими будівлями і дворами - 16,2 га, під гідротехнічними спорудами - 0,1 га, відкритими землями без рослинного покриву - 0,6 га). 
Відповідно до державного акта на право постійного користування землею серії ІІ-КВ № 003262 від 13 лютого 1996 року, виданого Першотравенською сільською радою Обухівського району Київської області та зареєстрованого                    в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 1, радгоспу-комбінату «Обухівський» передано в користування 2164,6 га землі в межах згідно з планом користування для сільськогосподарського виробництва. 
Рішенням 5-ї сесії Обухівської міської ради народних депутатів Обухівського району Київської області ХХІІ скликання від 14 грудня 1995 року «Про затвердження науково-технічної документації по виготовленню державного акта на право постійного користування землею радгоспу-комбінату «Обухівський» Обухівського району Київської області» затверджено науково-технічну документацію по виготовленню державного акта на право постійного користування землею та надано в постійне користування радгоспу-комбінату «Обухівський» земельні ділянки загальною площею 1687,9 га (ріллі - 1400,2 га, сіножатей - 22,4 га, пасовищ - 54,1 га, лісів і інших лісовкритих площ - 30,0 га, боліт - 8,1 га, під водою - 24,9 га, під господарськими шляхами - 36,3 га, під виробничими будівлями і дворами - 61,2 га, під гідротехнічними спорудами - 48,2 га, відкритими землями без рослинного покриву - 2,5 га).
 
Відповідно до державного акта на право постійного користування землею                          від 19 лютого 1996 року серії ІІ-КВ № 003264, виданого Обухівською міською радою Обухівського району Київської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 26, радгоспу-комбінату «Обухівський» передано в користування 1687,9 га землі                       в межах згідно з планом користування для сільськогосподарського виробництва. 
 
Відповідно до пункту 1.1 статті 1 статуту ПрАТ «Обухівське», затвердженого позачерговими загальними зборами акціонерів згідно з протоколом                                    від 20 грудня 2019 року № 2/2019, товариство засноване рішенням Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області від 05 травня 2006 року № 14-25-7/1 шляхом перетворення державного підприємства радгосп-комбінат «Обухівський» у ВАТ «Обухівське» відповідно до законів України «Про приватизацію державного майна» та «Про господарські товариства».
 
Рішенням загальних зборів акціонерів від 18 жовтня 2013 року у зв`язку                              з приведенням діяльності товариства у відповідність із вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» ВАТ «Обухівське» було перейменоване на Публічне акціонерне товариство «Обухівське» (далі - ПАТ «Обухівське»).
 
Рішенням загальних зборів акціонерів від 20 грудня 2019 року у зв`язку                                з приведенням діяльності товариства у відповідність із вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» ПАТ «Обухівське» було перейменоване на ПрАТ «Обухівське».
 
Розпорядженням Обухівської районної держадміністрації Київської області                         від 28 березня 2012 року № 385 «Про надання дозволу на розроблення проєкту приватизації земель ПАТ «Обухівське» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адміністративних межах Обухівської міської, Першотравенської та Нещерівської сільських рад» надано дозвіл на розроблення проєкту приватизації земель ПАТ «Обухівське» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок земель, що перебувають у постійному користуванні цього товариства, яке                                                    є правонаступником радгоспу-комбінату «Обухівський» на підставі статуту ПАТ «Обухівське», згідно з державними актами на право постійного користування землею серії ІІ-КВ № 003262, 003263, 003264, зареєстрованими в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею від 13 лютого                 1996 року № 1, від 19 лютого 1996 року № 26 та від 16 лютого 1996 року № 284 відповідно, розташованих в адміністративних межах Обухівської міської, Першотравенської та Нещерівської сільських рад Обухівського району Київської області. 
 
Розпорядженням Обухівської районної державної адміністрації Київської області від 08 грудня 2015 року № 365 «Про затвердження проєкту приватизації земель Публічного акціонерного товариства «Обухівське» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адміністративних межах Обухівської міської, Нещерівської та Першотравенської сільських рад» затверджено проєкт приватизації земель ПАТ «Обухівське», розташованих в адміністративних межах Обухівської міської, Нещерівської та Першотравенської сільських рад Обухівського району Київської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
 
Із витягів з Державного земельного кадастру відомо, що Управління Держгеокадастру в Обухівському районі Київської області зареєструвало земельні ділянки: 
25 грудня 2016 року з кадастровим номером 3223186600:04:010:0004 на підставі проєкту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), виготовленого 13 січня 2016 року ФОП ОСОБА_9 ;
24 червня 2016 року з кадастровим номером 3223186600:04:005:0009 на підставі проєкту землеустрою щодо відведення земельних ділянок                                           від 23 вересня 2014 року, виготовленого ФОП ОСОБА_9 ;
25 березня 2016 року з кадастровим номером 3223186600:04:009:0001 на підставі проєкту землеустрою щодо відведення земельних ділянок                                     від 23 вересня 2014 року, виготовленого ФОП ОСОБА_9 ; 
29 грудня 2015 року з кадастровим номером 3223186200:05:002:0005 на підставі проєкту землеустрою щодо відведення земельних ділянок                                       від 23 вересня 2014 року, виготовленого ФОП ОСОБА_9 ;
29 грудня 2015 року з кадастровим номером 3223186200:05:002:0008 на підставі проєкту землеустрою щодо відведення земельних ділянок                                               від 23 вересня 2014 року, виготовленого ФОП ОСОБА_9 ;
29 березня 2016 року з кадастровим номером 3223110100:06:010:0061 на підставі проєкту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), виготовленого 14 січня 2016 року ФОП ОСОБА_9 ;
15 січня 2016 року з кадастровим номером 3223110100:06:004:0006 на підставі проєкту землеустрою щодо відведення земельних ділянок від 25 вересня                         2014 року, виготовленого ФОП ОСОБА_9  
 
Головне управління Держгеокадастру у Київській області видало накази:                          від 03 червня 2016 року № 10-11219/15-16-сг про надання ОСОБА_1                                             у власність земельної ділянки з кадастровим номером 3223186600:04:010:0004;
від 03 червня 2016 року № 10-11229/15-16-сг про надання ОСОБА_2                             у власність земельної ділянки з кадастровим номером 3223186600:04:005:0009;
від 03 червня 2016 року № 10-11214/15-16-сг про надання ОСОБА_3                           у власність земельної ділянки з кадастровим номером 3223186600:04:009:0001;
від 12 березня 2016 року № 10-3627/15-16-сг про надання ОСОБА_4                         у власність земельної ділянки з кадастровим номером 3223186200:05:002:0005; від 03 червня 2016 року № 10-11225/15-16-сг про надання ОСОБА_5 у власність земельної ділянки з кадастровим номером 3223186200:05:002:0008; від 03 червня 2016 року № 10-11161/15-16-сг про надання ОСОБА_6 у власність земельної ділянки з кадастровим номером 3223110100:06:010:0061, 
від 12 березня 2016 року № 10-3617/15-16-сг про надання ОСОБА_7                            у власність земельної ділянки з кадастровим номером 3223110100:06:004:0006. 
 
У подальшому на підставі цих наказів було зареєстровано право власності відповідачів на спірні земельні ділянки.
 
Після реєстрації права власності на спірні земельні ділянки в Державному реєстрі речових прав ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,                           ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 уклали договори оренди спірних земельних ділянок з ТОВ «РОЗА-Л».
 
Згідно з листами Державного підприємства «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» від 22 листопада 2016 року № 01/03-05/617 та від 13 грудня 2016 року № 06-1.2/2130 земельні ділянки з кадастровими номерами 3223186600:04:010:0004, 3223186600:04:005:0009, 3223186600:04:009:0001 розташовані на території Першотравенської сільської ради Обухівського району Київської області в межах земельної ділянки, що належить ПАТ «Обухівське» на підставі державного акта від 13 лютого                               1996 року № 003262; земельні ділянки з кадастровими номерами 3223186200:05:002:0005, 3223186200:05:002:0008 розташовані на території Нещерівської сільської ради Обухівського району Київської області в межах земельної ділянки, що належить ПАТ «Обухівське» на підставі державного акта від 16 лютого 1996 року № 003263; земельні ділянки з кадастровими номерами 3223110100:06:010:0061, 3223110100:06:004:0006 розташовані на території Обухівської міської ради Обухівського району Київської області в межах земельної ділянки, що належить ПАТ «Обухівське» на підставі державного акта від 19 лютого 1996 року № 003264.
 
Також встановлено, що ухвалою Господарського суду Київської області                                             від 05 червня 2014 року у справі № 911/2149/14 за позовом ПАТ «Обухівське» до Обухівської районної ради, ФОП ОСОБА_9 про визнання недійсним рішення Обухівської районної ради Обухівського району Київської області                              від 27 грудня 2013 року № 428.29.VI «Про затвердження проекту приватизації земель ПАТ «Обухівське» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адміністративних межах Обухівської міської ради, Першотравенської та Нещерівської сільських рад» та зобов`язання вчинити дії, заяву ПАТ «Обухівське» про вжиття заходів забезпечення позову задоволено. Заборонено Управлінню Держземагентства в Обухівському районі Київської області, ГУ Держземагентства у Київській області та/або фізичній особі - підприємцю ОСОБА_9 здійснювати будь-які дії та приймати будь-які рішення з питань надання дозволу на розроблення проєктів землеустрою, затвердження або погодження будь-якої технічної документації та/або проєктів землеустрою щодо земель, які знаходяться в постійному користуванні ПАТ «Обухівське» на підставі державного акта на право постійного користування землею № 003262, виданого 13 лютого 1996 року Першотравенською сільською радою Обухівського району Київської області; державного акта на право постійного користування землею № 003263, виданого 13 лютого                         1996 року Нещерівською сільською радою Обухівського району Київської області; державного акта на право постійного користування землею № 003264, виданого 19 лютого 1996 року Обухівською міською радою Обухівського району Київської області.
 
Рішенням Господарського суду Київської області від 24 червня 2014 року                              у справі № 911/2149/14 визнано недійсним рішення Обухівської районної ради                             від 27 грудня 2013 року № 428.29.VI «Про затвердження проекту приватизації земель ПАТ «Обухівське» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адміністративних межах Обухівської міської ради, Першотравенської та Нещерівської сільських рад».
 
Постановою Вищого господарського суду України від 04 листопада 2014 року       у справі № 911/2149/14 рішення Господарського суду Київської області                                       від 24 червня 2014 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 10 вересня 2014 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до Господарського суду Київської області.
 
22 грудня 2014 року ФОП ОСОБА_9 звернулась до Господарського суду Київської області із зустрічним позовом у справі № 911/2149/14 до ПАТ «Обухівське» про стягнення основного боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних за договором створення (передачі) науково-технічної продукції № 6-1.
Рішенням Господарського суду Київської області від 17 березня 2015 року                        у справі № 911/2149/14 визнано недійсним рішення Обухівської районної ради                                   від 27 грудня 2013 року № 428.29.VI «Про затвердження проєкту приватизації земель ПАТ «Обухівське» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адміністративних межах Обухівської міської ради, Першотравенської та Нещерівської сільських рад». У задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом відмовлено.
Постановою Київського апеляційного господарського суду від 11 червня                                 2015 року в справі № 911/2149/14 рішення Господарського суду Київської області від 17 березня 2015 року скасовано. У задоволенні позовних вимог ПАТ «Обухівське» відмовлено. Позовні вимоги ФОП ОСОБА_9 задоволено. Стягнено з ПАТ «Обухівське» на користь ФОП ОСОБА_9 борг у розмірі 52 951,57 грн. 
Постановою Вищого господарського суду України від 12 серпня 2015 року                       у справі № 911/2149/14 постанову Київського апеляційного господарського суду від 11 червня 2015 року в частині відмови у задоволенні первісних вимог про визнання недійсним рішення Обухівської районної ради від 27 грудня                   2013 року № 428.29.VI «Про затвердження проекту приватизації земель ПАТ «Обухівське» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва                             в адміністративних межах Обухівської міської, Першотравенської та Нещерівської сільських рад Обухівського району Київської області» скасовано, рішення Господарського суду Київської області від 17 березня 2015 року у справі № 911/2149/14 в цій частині залишено в силі.
Розпорядженням Обухівської районної державної адміністрації Київської області від 08 грудня 2015 року № 365 «Про затвердження проєкту приватизації земель ПАТ «Обухівське» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адміністративних межах Обухівської міської, Нещерівської та Прешотравеньскої сільських рад» затверджено проєкт приватизації земель ПАТ «Обухівське», розташованих в адміністративних межах Обухівської міської, Нещерівської та Першотравенської сільських рад Обухівського району Київської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Рішенням Господарського суду Київської області від 04 березня 2016 року                         у справі № 911/68/16 за позовом ПАТ «Обухівське» до Обухівської районної державної адміністрації Київської області, Управління Держгеокадастру                            в Обухівському районі Київської області про визнання недійсним розпорядження Обухівської районної державної адміністрації Київської області від 08 грудня 2015 року № 365, визнання незаконними дій та зобов`язання вчинити дії відмовлено ПАТ «Обухівське» у задоволенні позову. 
Постановою Київського апеляційного господарського суду від 24 травня                          2016 року та постановою Вищого господарського суду України від 27 липня                          2016 року рішення Господарського суду Київської області від 04 березня                     2016 року у справі № 911/68/16 залишено без змін.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
ПАТ «Обухівське» звернулося із позовом про визнання незаконною та скасування державної реєстрації земельних ділянок з одночасним припиненням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельних ділянок, шляхом визнання недійсними наказів ГУ Держгеокадастру у Київській області та визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок, посилаючись на те, що передача у приватну власність відповідачів - фізичних осіб спірних земельних ділянок здійснена в порушення вимог земельного законодавства.
 
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 та частина перша статті 16 ЦК України).
Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.
 
У постанові Верховного Суду від 03 серпня 2022 року у справі № 520/15132/19 (провадження № 61-14687св20) зазначено, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту. Отже, необхідною умовою застосування судом певного способу захисту є наявність певного суб`єктивного права (інтересу) у позивача та порушення (невизнання або оспорювання) цього права (інтересу) з боку відповідача. Тому на позивача покладений обов`язок обґрунтувати свої вимоги поданими до суду доказами, тобто довести, що його права та інтереси порушуються, оспорюються чи не визнаються, а тому потребують захисту.
 
У постанові від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (провадження                            № 12-52гс20) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. При цьому позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюється судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.
У постанові Верховного Суду від 03 серпня 2022 року у справі № 676/3272/19 (провадження № 61-5967св22) зазначено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси (частина перша статті 21 ЦК України).
 
У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним (частина перша статті 155 ЗК України).
 
Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що в разі звернення                      з вимогами про визнання незаконним та скасування, зокрема, правового акта індивідуальної дії, виданого органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, встановленню та доведенню підлягають як обставини, що оскаржуваний акт суперечить актам цивільного законодавства (не відповідає законові), так                          і обставини, що цей акт порушує цивільні права або інтереси особи, яка звернулась із відповідними позовними вимогами, а метою захисту порушеного або оспорюваного права є відповідні наслідки у вигляді відновлення порушеного права або охоронюваного інтересу саме особи, яка звернулась за їх захистом.
 
Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладено у постановах Верховного Суду від 20 серпня 2019 року у справі № 911/714/18, від 13 жовтня 2020 року у справі № 911/1413/19, від 26 серпня 2021 року у справі                                   № 924/949/20, від 10 січня 2023 року у справі № 297/2159/17.
 
У частині третій статті 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав,                           і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування;                                          ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.
 
Згідно з частиною першою статті 153 ЗК України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.
 
Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону (частина перша статті 166 ЗК України).
 
Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (частина друга статті 166 ЗК України).
 
Суди встановили, що розпорядженням Обухівської районної державної адміністрації Київської області від 08 грудня 2015 року № 365 «Про затвердження проєкту приватизації земель ПАТ «Обухівське» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адміністративних межах Обухівської міської, Нещерівської та Прешотравеньскої сільських рад» затверджено проєкт приватизації земель ПАТ «Обухівське», розташованих                       в адміністративних межах Обухівської міської, Нещерівської та Першотравенської сільських рад Обухівського району Київської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Розпорядження Обухівської районної державної адміністрації Київської області від 08 грудня 2015 року № 365 «Про затвердження проекту приватизації земель ПАТ «Обухівське» було предметом розгляду у справі № 911/68/16, за результатом розгляду якої 04 березня 2016 року Господарський суд Київської області ухвалив рішення, яким відмовив ПАТ «Обухівське» у задоволенні позову про визнання недійсним розпорядження Обухівської районної державної адміністрації Київської області від 08 грудня 2015 року № 365. 
 
Постановою Київського апеляційного господарського суду від 24 травня                     2016 року та постановою Вищого господарського суду України від 27 липня 2016 року рішення Господарського суду Київської області від 04 березня                         2016 року у справі № 911/68/16 залишено без змін.
 
У вказаних рішеннях суди встановили, що розпорядження Обухівської районної державної адміністрації Київської області від 08 грудня 2015 року № 365 «Про затвердження проєкту приватизації земель ПАТ «Обухівське» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адміністративних межах Обухівської міської, Нещерівської та Прешотравеньскої сільських рад» відповідає нормам земельного законодавства, що діяло на час прийняття указаного розпорядження. 
 
У частині третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
 
Таким чином, спірні земельні ділянки передані у власність відповідно до розпорядження органу місцевого самоврядування, яке є чинним. 
 
Отже, надання земельних ділянок членам ПАТ «Обухівське» у власність, у тому числі й спірних земельних ділянок, правомірно здійснено за проєктом приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, без розроблення іншого виду документації із землеустрою як працівнику радгоспу-комбінату; при наданні земельних ділянок у власність та їх реєстрації порушень норм земельного законодавства органами державної влади та місцевого самоврядування не встановлено.
 
У позовній заяві фактичною підставою позову визначено порушення права позивача на користування земельною ділянкою, однак будь-яких доказів на підтвердження саме цієї обставини позивач не надав, що вказує на відсутність порушеного права станом на час вирішення спору судом.
 
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає недоведеними посилання позову на порушення прав чи інтересів саме позивача у спірних правовідносинах, які підлягали б судовому захисту, тому достатніх підстав для задоволення позову саме цього позивача саме до цих відповідачів немає. 
 
У зв`язку з викладеним суди, приймаючи рішення про задоволення позову, дійшли помилкового висновку про порушення права позивача, а тому вони підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення, яким у позові необхідно відмовити.
 
Щодо клопотання ПрАТ «Обухівське» про закриття касаційного провадження
 
У відзиві на касаційну скаргу ПрАТ «Обухівське» просить закрити касаційне провадження, посилаючись на те, що правові висновки щодо застосування норм права, які викладено у постановах Верховного Суду та на які посилається заявник у касаційній скарзі, стосуються правовідносин, які не є подібними                        з правовідносинами у справі, яка переглядається (пункт 5 частини першої статті 396 ЦПК України).
 
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 396 ЦПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник                            у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.
 
У постанові від 12 жовтня 2021 року у справі № 233/2021/19 (провадження                          № 14-166цс20) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що процесуальний закон у визначених випадках передбачає необхідність оцінювання правовідносин на предмет подібності. З цією метою суд насамперед має визначити, які правовідносини є спірними, після чого застосувати змістовий критерій порівняння, а за необхідності - також суб`єктний і об`єктний критерії.
 
У кожному випадку порівняння правовідносин і їхнього оцінювання на предмет подібності слід насамперед визначити, які правовідносини є спірними. А тоді порівнювати права й обов`язки сторін саме цих відносин згідно з відповідним правовим регулюванням (змістовий критерій) і у разі необхідності, зумовленої цим регулюванням, - суб`єктний склад спірних правовідносин (види суб`єктів, які є сторонами спору) й об`єкти спорів. Тому з метою застосування відповідних приписів процесуального закону не будь-які обставини справ є важливими для визначення подібності правовідносин.
 
На предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Встановивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову)                         і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, то                      у такому разі подібність слід також визначати за суб`єктним і об`єктним критеріями відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин                     у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими.  
 
У справах на які посилається заявник у касаційній скарзі, та у справі, яка переглядається, предмети, підстави позовів не є тотожними, разом з тим правовідносини у порівнюваних ситуаціях є подібними.
 
Отже, висновки, викладені у постановах Верховного Суду, на які посилається заявник, підлягають врахуванню касаційним судом при перегляді цієї справи.
 
Таким чином, Верховний Суд відхиляє як помилкові доводи відзиву про те, що правові висновки щодо застосування норм права, які викладено у постановах Верховного Суду та на які посилається заявник, стосуються правовідносин, які не є подібними з правовідносинами у справі, яка переглядається.
 
Оскільки ТОВ «Роза-Л» у касаційній скарзі посилається, зокрема, на висновки, викладені у постановах Верховного Суду, які прийняті у правовідносинах, що є подібними правовідносинам у справі, яка переглядається, то підстав для закриття касаційного провадження на підставі пункту 5 частини першої статті 396 ЦПК України немає.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Відповідно до частин першої, другої статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення.
 
Оскільки суди неправильно застосували норми матеріального права, в аспекті їх тлумачення на відповідність Конвенції та практиці ЄСПЛ, оскаржувані судові рішення не можуть вважатися законними та обґрунтованими, а тому в силу статті 412 ЦПК України підлягають скасуванню з ухваленням у справі нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
Керуючись статтями 400, 409, 412, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства «Обухівське» про закриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України відмовити.
 
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Роза-Л» задовольнити.
 
Рішення Обухівського районного суду Київської області від 03 грудня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 11 травня 2021 року скасувати.
У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Обухівське» до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Роза-Л» про визнання незаконним та скасування наказу, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки відмовити. 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий	М. Є. Червинська    	
Судді: 	А. Ю. Зайцев  	
 	Є. В. Коротенко  	
 	В. М. Коротун  	
 	М. Ю. Тітов