Дата документу 17.03.2023 Справа № 336/3775/21

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Єдиний унікальний № 336/3775/21        Головуючий у 1 інстанції: Дацюк О.І.
Провадження № 22-ц/807/447/23        Суддя-доповідач: Дашковська А.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«17» березня 2023 року        м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого:        Дашковської А.В.,
суддів:        Кримської О.М.,
       Кочеткової І.В.,
розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу з апеляційною скаргою  ОСОБА_1 в особі представника  ОСОБА_2  на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 грудня 2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Мрія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по сплаті послуг за управління будинком, 

ВСТАНОВИВ:

В травні 2021 року ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по сплаті послуг за управління будинком.
В обґрунтування позовних вимог зазначило, що 06 вересня 2017 року між співвласниками багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» було укладено договір № К-558 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком на виконання рішення Запорізької міської ради від 01 вересня 2017 року №520 «Про призначення управителів багатоквартирних будинків міста Запоріжжя». Надання послуг в рамках дії договору було розпочато з 01 листопада 2017 року.
Сторони договору погодились, що замовник сплачує за надані управителем послуги щомісяця додатково до встановленого тарифу на послуги для житлових та нежитлових приміщень, розташованих на 2 та вище поверхах будівлі, 7,53 грн. на місяць за 1 кв.м загальної площі житлового (або нежитлового) приміщення у об`єкті, яке у власності або користуванні кожного зі співвласників. 
Відповідач є власником квартири АДРЕСА_2 загальної площі 48,66 кв.м.
Відповідач зобов`язання з оплати отриманих послуг за період з листопада 2017 року по березень 2021 року не виконувала належним чином, у зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 11818,83 грн. 
На підставі зазначеного просило стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства заборгованість по сплаті послуг з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_1 за період з 01 листопада 2017 року по 31 березня 2021 року в розмірі 11818,83 грн. та судовий збір в розмірі 2270 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 грудня 2021 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» заборгованість по сплаті послуг за управління будинком за період з листопада 2017 року по березень 2021 року включно в сумі 11818 грн. 83 коп. та судовий збір в розмірі 2270 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неналежне повідомлення про розгляд справи, виконання позивачем обов`язків управителя будинку неналежним чином, ненадання інформації про склад та вартість тарифу, перебування будинку в занедбаному стані, не проведення позивачем ремонтних робіт, не здійснення перерахунку вартості послуг на підставі Актів-претензій та не надання відповідей, пропуск позивачем строку позовної давності, неможливість подання доказів о суду першої інстанції через необізнаність про розгляд справи, просила скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, вирішити питання про судові витрати.

ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначило, що надані акти-претензіє не є належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, товариство акти не отримувало, ОСОБА_1 була повідомлена про розгляд справи, рішення суду є законним та обґрунтованим.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 16 січня 2023 року апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито, та ухвалою Запорізького апеляційного суду від 16 січня 2023 року справу призначено до апеляційного розгляду без повідомлення учасників справи в порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України.

Відповідно до частин першої, третьої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що ціна позову у справі становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа є малозначною, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню. 

За приписами п.2 ч. 1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Нормами пункту третього частини третьої статті 376 ЦПК України визначено, що порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату,час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення судом першої інстанції було ухвалене 09 грудня 2021 року за відсутності відомостей щодо належного повідомлення відповідача ОСОБА_1 про розгляд справи.

Судова кореспонденція, направлена на адресу відповідача, з позовною заявою та ухвалою про відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін повернулась з відміткою « за закінченням терміну зберігання» (а.с.37).

У рішеннях від 27 червня 2017 року у справі «Лазаренко та інші проти України» і від 03 жовтня 2017 року у справі «Віктор Назаренко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що національне законодавство містить спеціальні норми щодо забезпечення інформування сторін про ключові процесуальні дії і дотримання, таким чином, принципу рівності сторін, та зберігання відповідної інформації. Відповідні норми вимагають, щоб у випадку надсилання судових документів поштою вони надсилались рекомендованою кореспонденцією. Більше того, особа, яка вручає документ, має повернути до суду розписку про одержання, а національне законодавство чітко вимагає, щоб таку розписку було долучено до матеріалів справи.

Такий висновок суду відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, висловленому у постанові від 20 вересня 2018 року № 14-280цс18.

Оскільки належне повідомлення осіб, які беруть участь у справі, є обов`язковим, участь у справі є процесуальним правом таких осіб (ст. 43 ЦПК України), а згідно зі ст. 129 Конституції України, до основних засад судочинства належить змагальність сторін та доведення суду переконливості своїх доводів (повідомлення про судове засідання є елементом змагальності та обов`язком суду), то неповідомлення про розгляд справи є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод.

Такі допущені судом порушення норм процесуального законодавства, на яких наголошує у своїй апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 , відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України є обов`язковою підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання Рішення Запорізької міської ради від 01.09.2017 року № 520 «Про призначення управителів багатоквартирних будинків міста Запоріжжя» між заступником голови Запорізької міської ради з питань діяльності виконавчих органів та ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» укладено договір № К-558 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11-13). 

Згідно з умовами договору управитель (ТОВ «Керуюча компанія «Мрія») зобов`язався надавати замовнику послуги з управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд та об`єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях, для забезпечення його сталого функціонування відповідно до цільового призначення, збереження його споживчих властивостей та організації забезпечення потреби власників, співвласників, наймачів, орендарів окремих житлових і не житлових приміщень у своєчасному отриманні житлово-комунальних послуг відповідної якості, а замовник надав право управителю відраховувати належну йому плату від загальної суми оплати за житлово-комунальні послуги, а також відшкодовувати належну йому плату від загальної суми оплати за житлово-комунальні послуги, а також відшкодовувати здійснені ним необхідні витрати, пов`язані з управлінням об`єктом, у разі, коли управитель отримав на такі витрати письмову згоду замовника. 

При цьому, сторони вищевказаного договору погодились, що замовник сплачує за надані управителем послуги щомісяця додатково до встановленого тарифу на послуги для житлових та нежитлових приміщень на 1 поверсі: 7,53 грн. на місяць за 1 кв.м. загальної площі житлового (або нежитлового) приміщення у об`єкті, яке перебуває у власності або користуванні кожного зі співвласників, для житлових та нежитлових приміщень на 2 та вище поверхах – 7,53 грн. на місяць за 1 кв.м. загальної площі житлового (або нежитлового) приміщення у об`єкті, яке перебуває у власності або користуванні кожного зі співвласників (п.п. 5). 

Відповідно до акту прийняття-передачі об`єкта в управління (з балансу) б/д б/н КП «Наше місто» передало в управління ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» об`єкт - будинок за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 14-15).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, відповідач є власником квартири АДРЕСА_2 , загальна площа якого становить 48,66 кв.м. (а.с. 16). 

Розмір оплати за послуги з управління багатоквартирним будинком, яку відповідач зобов`язаний сплачувати щомісяця, становить 366,41 грн. 

ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» надало співвласникам багатоквартирного будинку послугу з управління будинком у період з листопада 2017 року по 31 березня 2021 року, згідно з розрахунком товариства заборгованість відповідача за вказаний період становить 11818,83 грн. (а.с.6).

Згідно з карткою фактичної собівартості витрат з управління багатоквартирним будинком за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01 листопада 2017 року по 31 березня 2021 року ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» здійснено витрат на загальну суму 18 3956,013 грн. (а.с. 18-26).

Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регламентуються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору. Житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належить житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком, яка включає утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо будинкових систем (крім обслуговування внутрішньо будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку.

Частиною 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач має право: одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів (п. 1); без додаткової оплати одержувати від виконавця житлово-комунальних послуг інформацію про ціни/тарифи, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання та порядок надання відповідної послуги, а також про її споживчі властивості (п. 2); на усунення протягом строку, встановленого договорами про надання житлово-комунальних послуг або законодавством, виявлених недоліків у наданні житлово-комунальних послуг (п. 4); на зменшення у встановленому законодавством порядку розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі їх ненадання, надання не в повному обсязі або зниження їхньої якості (п. 5); складати та підписувати акти-претензії у зв`язку з порушенням порядку надання житлово-комунальних послуг, зміною їхніх споживчих властивостей та перевищенням строків проведення аварійно-відновних робіт (п. 9).

Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Відповідно до ч. 4 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг (п. 1); у разі прийняття співвласниками багатоквартирного будинку відповідного рішення від імені, в інтересах та за рахунок співвласників укладати з виконавцями комунальних послуг договори про надання таких послуг, забезпечувати виконання умов договорів та контроль якості цих послуг (п. 5); за рішенням співвласників багатоквартирного будинку та в межах виділених ними коштів організовувати виконання та виступати замовником робіт з капітального ремонту (заміни) спільного майна багатоквартирного будинку (п. 7); щороку звітувати перед споживачами про виконання кошторису витрат та подавати кошторис витрат на поточний рік споживачам на погодження (п. 10).

Згідно зі статтями 67, 68 ЖК Української РСР наймачі (власники) квартир зобов`язані щомісяця своєчасно вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з управління багатоквартирним будинком. 

Частиною 4 статті 319 ЦК України визначено, що власність зобов`язує.

За приписами статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

За приписами ст.27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг споживач має право викликати виконавця комунальних послуг (його представника) для перевірки кількості та/або якості наданих послуг.

У разі ненадання, надання неналежної якості послуги з управління багатоквартирним будинком споживач має право викликати управителя для перевірки якості наданих послуг.

Порядок перевірки якості надання комунальних послуг та якості послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

За результатами перевірки якості надання комунальних послуг або якості послуг з управління багатоквартирним будинком складається акт-претензія, який підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком).

Виконавець комунальної послуги або управитель (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) зобов`язаний прибути на виклик споживача у строки, визначені в договорі про надання послуги, але не пізніше ніж протягом однієї доби з моменту отримання повідомлення споживача.

Акт-претензія складається виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) та споживачем і повинен містити інформацію про те, в чому полягало ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальної послуги або послуги з управління багатоквартирним будинком, дату (строк) її ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості, а також іншу інформацію, що характеризує ненадання послуг, надання їх не в повному обсязі або неналежної якості.

У разі неприбуття виконавця комунальної послуги або управителя (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) в установлений строк або необґрунтованої відмови підписати акт-претензію такий акт підписується споживачем, а також не менш як двома споживачами відповідної послуги, які проживають (розташовані) в сусідніх будівлях (у приміщеннях - якщо послуга надається у багатоквартирному будинку), і надсилається виконавцю комунальної послуги або управителю (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) рекомендованим листом.

Виконавець комунальної послуги або управитель (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) протягом п`яти робочих днів вирішує питання щодо задоволення вимог, викладених в акті-претензії, або видає (надсилає) споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензії. У разі ненадання виконавцем (управителем) відповіді в установлений строк претензії споживача вважаються визнаними таким виконавцем (управителем).

За приписами частин другої, третьої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідачем до апеляційної скарги були долучені:
- копії актів-претензій від 04 грудня 2017 року, 27 грудня 2017 року, 01 лютого 2018 року, 05 березня 2018 року, 06 квітня 2018 року, 05 травня 2018 року, 06 червня 2018 року, 07 липня 2018 року, 08 серпня 2018 року, 11 вересня 2018 року, 10 жовтня 2018 року, 09 листопада 2018 року, 17 грудня 2018 року, 17 січня 2019 року, 06 лютого 2019 року, 12 березня 2019 року, 05 квітня 2019 року, 20 травня 2019 року, 04 липня 2019 року, 07 серпня 2019 року, 09 вересня 2018 року, 04 жовтня 2019 року, 07 листопада 2019 року, 06 грудня 2019 року, 17 січня 2020 року, 06 лютого 2020 року, 05 березня 2020 року, 08 квітня 2020 року, 07 травня 2020 року, 05 червня 2020 року, 06 липня 2020 року, 06 серпня 2020 року, 07 вересня 2020 року, 06 жовтня 2020 року, 05 листопада 2020 року, 07 грудня 2020 року, 14 січня 2021 року, 04 лютого 2020 року, 09 березня 2021 року, 07 квітня 2021 року;
- викликів представника ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» для складання акту-претензії від 02 квітня 2018 року, 02 травня 2018 року, 01 червня 2018 року, 05 липня 2018 року, 03 серпня 2018 року, 04 вересня 2018 року, 08 жовтня 2018 року, 05 листопада 2018 року, 06 грудня 2018 року, 14 січня 2019 року, 01 лютого 2019 року, 01 березня 2019 року, 02 квітня 2019 року, 14 травня 2019 року, 01 липня 2019 року, 02 серпня 2019 року, 04 вересня 2019 року, 01 жовтня 2019 року, 01 листопада 2019 року, 02 грудня 2019 року, 14 січня 2020 року, 03 лютого 2020 року, 02 березня 2020 року, 03 квітня 2020 року, 04 травня 2020 року, 01 червня 2020 року, 02 липня 2020 року, 03 серпня 2020 року, 03 вересня 2020 року, 02 жовтня 2020 року, 02 листопада 2020 року, 03 грудня 2020 року, 11 січня 2021 року, 01 лютого 2021 року, 04 березня 2021 року, 02 квітня 2021 року; 
- запит від 25 вересня 2018 року з вимогою зробити поточний ремонт даху та вікон;
- запит від 25 вересня 2018 року про надання інформації про розмір тарифу для будинку, перелік послуг, що входять до складу послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що надаються протягом останнього року та їх вартість, періодичність та строки надання послуг для будинку; 
- квитанції про сплату послуг (а.с. 58-135, 136, 141, 143-155).

Оскільки відповідач не була належним чином повідомлення про розгляд справи, колегія суддів дійшла висновку про можливість прийняття долучених до апеляційної скарги доказів.

Згідно з статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як передбачено статтями 76,77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до статей 79, 80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як встановлено статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчинення нею процесуальних дій.

Згідно з вказаними актами-претензіями на протязі періоду, за який стягується заборгованість, ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» не надавались послуги з прибирання сходових кліток, підвалу, технічних поверхів та покрівлі, технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем гарячого водопостачання, холодного водопостачання, водовідведення, теплопостачання, зливової каналізації, дезінсекції, дератизації, обслуговування димових та вентиляційних каналів, технічного обслуговування мереж електропостачання та електрообладнання, поточного ремонту конструктивних елементів, внутрішньо будинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, теплопостачання та зливової каналізації і технічних пристроїв будинків та елементів зовнішнього упорядження, що розміщені на закріпленій в установленому порядку прибудинковій території, поточного ремонту мереж електропостачання та електрообладнання, освітлення місць загального користування.
В той же зазначено, що управителем надаються послуги двірника по прибиранню прилеглої території (розділ «Вирішили»).

Колегія суддів звертає увагу, що відповідачем не наданий перелік послуг, що входять до складу послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що надаються ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» та їх вартість, періодичність та строки надання цих послуг для будинку, тариф за послуги ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» в розмірі 7,53 грн. на місяць за 1 кв.м. загальної площі житлового приміщення визначений без диференціації по окремим послугам.
Тарифи, встановлені за надані управителем послуги щомісяця додатково до встановленого тарифу на послуги для житлових та нежитлових приміщень відповідачем не оскаржені.

Таким чином, враховуючи, що в актах-претензіях відповідач визнала часткове виконання послуг ТОВ «Керуюча компанія «Мрія», суду не надано загальний перелік послуг, які підлягають наданню, та їх окрему вартість по конкретному переліку, відсутня інформація щодо періодичності надання послуг, що унеможливлює перевірку складання актів-претензій у відповідний час, коли така послуга повинна була надаватись, іншого розрахунку відповідач не надала, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для відмови у задоволенні позову.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання ОСОБА_1 на ненадання ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» такої інформації на її вимогу, оскільки відповідно до вимог ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом, проте таке клопотання ОСОБА_1 не заявлялось. 

Докази відмови від надання позивачем послуг або розірвання договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком № К-558 від 06 вересня 2017 року в матеріалах справи відсутні, правом на звернення до суду з вимогами про перерахунок у зв`язку з тривалим часом неналежного надання послуг з листопада 2018 року ОСОБА_1 не скористалась.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором. Управитель веде окремий облік доходів і витрат (облікову карту) щодо кожного багатоквартирного будинку, який перебуває в його управлінні, та забезпечує співвласникам багатоквартирного будинку вільний доступ до цієї інформації щодо їхнього будинку в порядку, передбаченому договором. 

Наданий ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» доказ - карта фактичної собівартості витрат з управління будинком є належним доказом надання послуги з управління будинком за спірний період, не спростований відповідачем, що є його обов`язком в розумінні положень статті 12 ЦПК України.

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку про доведеність невиконання відповідачем обов`язків щодо своєчасної сплати внесків за утримання будинку. 

За період з 01 листопада 2017 року по 31 березня 2021 року утворилась заборгованість в сумі 11818,83 грн., що підтверджено відповідним розрахунком (а.с.6).

Відповідачем розрахунок ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» не спростований, власний розрахунок не наданий.

Сплачені суми за послуги, на підтвердження яких до апеляційної скарги долучені відповідні квитанції, в розрахунку ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» відображені та враховані при визначенні розміру заборгованості.

Стосовно доводів апеляційної скарги щодо пропуску позивачем строку позовної давності, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (частина третя статті 267 ЦК України).

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Створення рівних можливостей учасникам процесу у доступі до суду та до реалізації і захисту їх прав є частиною гарантій справедливого правосуддя, зокрема принципів рівності та змагальності сторін.

Відповідач, який не був належним чином (згідно з вимогами процесуального закону) повідомлений про час і місце розгляду справи у суді першої інстанції, не має рівних з позивачем можливостей подання доказів, їх дослідження та доведення перед цим судом їх переконливості, а також не може нарівні з позивачем довести у суді першої інстанції ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх заперечень.

Якщо суд першої інстанції, не повідомивши належно відповідача про час і місце розгляду справи, ухвалить у ній заочне рішення, відповідач вправі заявити про застосування позовної давності у заяві про перегляд такого рішення. У разі відмови суду першої інстанції у задоволенні цієї заяви, відповідач може заявити про застосування позовної давності в апеляційній скарзі на заочне рішення суду першої інстанції.

Той факт, що відповідач, який не був належно повідомлений судом першої інстанції про час і місце розгляду справи, не брав участі у такому розгляді, є підставою для вирішення апеляційним судом заяви цього відповідача про застосування позовної давності, навіть якщо така заява не подавалася ним у суді першої інстанції.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 17 квітня 2018 року у справі 200/11343/14-ц.

Оскільки з матеріалів справи вбачається, що поштова кореспонденція з позовною заявою та ухвалою про відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін повернулась до суду з відміткою «За закінченням строку зберігання», в апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначалось про пропуск позивачем строку позовної давності, колегія суддів дійшла висновку про те, що таке клопотання підлягає розгляду апеляційним судом.

Статтею 257 ЦК України визначений загальний термін позовної давності три роки.

У відповідності до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Частинами 1, 5 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253, 255 цього Кодексу.

Період заборгованості визначено позивачем з 01 листопада 2017 року по 31 березня 2021 року, з позовом щодо стягнення цієї заборгованості ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» звернулась 14 травня 2021 року (а.с.29). 

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (з наступними змінами і доповненнями) установлено з 12 березня 2020 року по 22 травня 2020 року на всій території України карантин.

Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Зазначений закон набрав чинності 02 квітня 2020 року.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 карантин було встановлено на всій території України з 12 березня 2020 року до 30 квітня 2021 року. 

Надалі карантин неодноразово продовжувався, в тому числі Постановою Кабінету Міністрів від 9 грудня 2020 року №1236 (зі змінами) з 19 грудня 2020 року до 31 грудня 2021 року. 

Таким чином, строки позовної давності по заборгованості, що виникла станом на 02 квітня 2020 року призупинились та після скасування карантину продовжуватимуться ще на строк його дії.

За вказаних обставин, ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» звернулось з позовом з дотриманням строків позовної давності та наявні підстави для стягнення з відповідача заборгованості за весь визначений позивачем період в повному розмірі.

На підставі зазначеного, рішення суду першої інстанції згідно з п.п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01 листопада 2017 року по 31 березня 2021 року в розмірі 11818 грн. 83 коп.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» має право на компенсацію відповідачем суми судового збору, сплаченого за подання позовної заяви в розмірі 2270 грн.

ОСОБА_1 як відповідач не має право на компенсацію суми судового збору за подання апеляційної скарги та витрат на правничу допомогу з огляду на задоволення позову в повному розмірі.

Керуючись ст. ст. 279, 368, 369, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 в особі представника  ОСОБА_2  задовольнити частково.
Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 грудня 2021 року у цій справі скасувати та прийняти нову постанову наступного змісту.
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Мрія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті послуг за управління будинком задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Мрія» заборгованість по оплаті послуг за управління будинком за період з 01 листопада 2017 року по 31 березня 2021 року в розмірі 11818 (одинадцять тисяч вісімсот вісімнадцять) гривень 83 копійки.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Мрія» судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови складений 17 березня 2023 року.

Головуючий        А.В. Дашковська 

Судді:         О.М. Кримська 

       І.В. Кочеткова