УХВАЛА

06 лютого 2023 року 
м. Київ 

справа № 580/3240/20
адміністративне провадження № К/990/1906/23  
Суддя Верховного Суду  у Касаційному адміністративному суді Мацедонська В.Е., 
перевіривши касаційну скаргу  Акціонерного товариства "СЕНС БАНК"
на додаткову постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2022 року
у справі №580/3240/20 за заявою Акціонерного товариства "Альфа-Банк" про заміну стягувача у виконавчому написі приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. від 31.10.2017 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №895/06-034-175 від 28.03.2008, що виникла перед акціонерним товариством "Укрсоцбанк" у сумі 89089,83 доларів США,
УСТАНОВИВ:
Акціонерне товариство "Альфа-Банк" звернулось до Черкаського окружного адміністративного суду із заявою, в якій просило замінити стягувача Акціонерне товариство "Укрсоцбанк" у виконавчому написі №25178 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. від 31.10.2017 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №895/06-034-175 від 28.03.2008, що виникла перед Акціонерним товариством "Укрсоцбанк" у сумі 89089,83 доларів США, на правонаступника - Акціонерне товариство "Альфа-Банк".
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року заяву Акціонерного товариства "Альфа-банк" про заміну стягувача у виконавчому документі задоволено.
Замінено у виконавчому написі приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. №25178 від 31.10.2017 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №895/06-034-175 від 28.03.2008, що виникла перед Акціонерним товариством "Укрсоцбанк" у сумі 89 089,83 доларів США стягувача - Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" на його правонаступника - Акціонерне товариство "Альфа -Банк".
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 квітня 2021 року апеляційну скаргу задоволено, ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року скасовано, та в задоволенні заяви відмовлено.
Додатковою постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2022 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення - задоволено.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу, понесені в суді апеляційної інстанції в розмірі 6800,00 грн (шість тисяч вісімсот грн 00 коп.) та витрати на сплату судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят грн.00 коп.)
Не погоджуючись з додатковою постановою суду апеляційної інстанції, Акціонерним товариством "СЕНС БАНК" подано касаційну скаргу до Верховного Суду.
За наслідками перевірки касаційної скарги на предмет відповідності вимогам, передбаченим статтями 328-330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддею-доповідачем встановлено, що у касаційній скарзі не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Згідно з частиною 1 статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
У тексті касаційної скарги скаржник посилається на пункт 1 частини 4 статті 328 КАС України, та зазначає, що судом апеляційної інстанції при винесенні оскаржуваної додаткової постанови не враховано висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15, від 17 листопада 2021 року у справі №205/213/20, від 09 листопада 2022 року у справі №591/5362/18, від 01 жовтня 2018 року у справі №569/17904/17, від 12 жовтня 2022 року у справі №183/4196/21.
При цьому, суд зазначає, що в разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, необхідно указати конкретну норму права (пункт, частина, стаття), яка застосована судом без урахування висновку Верховного Суду.
Разом з тим, скаржником не зазначено норму права, яку застосовано судом апеляційної інстанції без урахування висновку Верховного Суду, а також не доведено подібності правовідносин у цій справі та у наведених справах.
Посилання на практику Верховного Суду (без аналізу та врахування обставин справи, за яких судом касаційної інстанції було зроблено відповідні висновки, без доведення подібності правовідносин у справах) щодо оцінки того чи іншого аргументу, які зроблені на підставі встановлених фактичних обставин конкретної справи і наявних в матеріалах справи доказів, не є свідченням застосування судом попередньої інстанції у цій справі норм права без урахування висновків Верховного Суду щодо їх застосування.
Посилаючись на неврахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду, заявник не наводить обґрунтування, які б свідчили про подібність правовідносин у цій справі та у справах, у яких Верховним Судом були зроблені висновки.
Ураховуючи наведене, Суд уважає недоведеними наявність підстав касаційного оскарження, визначених пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України.
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені  статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
В контексті наведеного слід зауважити, що з урахуванням внесених до  КАС України  змін, які набрали чинності 08.02.2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
При цьому, такий недолік касаційної скарги зумовлює її повернення одноособово суддею, без аналізу колегією суддів дотримання решти вимог, визначених  статтею 330 КАС України.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої  статті 332 КАС України  касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
За таких обставин, касаційна скарга підлягає поверненню, як така, що не містить підстав касаційного оскарження з обгрунтуванням того, в чому саме полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення (рішень).
Також скаржник просить поновити строк на касаційне оскарження. Враховуючи, що касаційна скарга підлягає поверненню на підставі пункту 4 частини 5 статті 332 КАС України, клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження суд не вирішує.
На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей  328,  330,  332 КАС України,
УХВАЛИВ:          
Касаційну скаргу Акціонерного товариства "СЕНС БАНК" на додаткову постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2022 року у справі №580/3240/20 за заявою Акціонерного товариства "Альфа-Банк" про заміну стягувача у виконавчому написі приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. від 31.10.2017 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №895/06-034-175 від 28.03.2008, що виникла перед акціонерним товариством "Укрсоцбанк" у сумі 89089,83 доларів США - повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.            

Суддя Верховного Суду                                                                                                                                                      В. Е. Мацедонська