ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

07 лютого 2023 року	  м. Одеса	Справа № 916/1029/22	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
 головуючого судді Савицького Я.Ф.,
           суддів: Колоколова С.І.,
                                                          Разюк Г.П.
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Заступника керівника Приморської окружної прокуратури м. Одеси
на ухвалу Господарського суду Одеської області 
від 18 жовтня 2022 року
по справі № 916/1029/22
за позовом: Заступника керівника Приморської окружної прокуратури м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради
до відповідача: 
1.Товариства з обмеженою відповідальністю “Спорт та відпочинок”
2. Фізичної особи-підприємця Ієремії Василя Володимировича
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради
про: розірвання договору, визнання незаконним повідомлення про початок виконання будівельних робіт, скасування реєстрації декларації, зобов`язання звільнення земельної ділянки,-

суддя суду першої інстанції: Лічман Л.В.,
час та місце винесення рішення: 18.10.2022, м. Одеса, проспект Шевченка, 29, Господарський суд Одеської області

В С Т А Н О В И В:

Заступник керівника Приморської окружної прокуратури м. Одеси (прокурор) в інтересах держави в особі Одеської міської ради звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Спорт та відпочинок», в якій просить:
- розірвати договір оренди земельної ділянки площею 0,0370 га, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Базарна, 61-а, кадастровий номер 5110137500:26:011:006, укладений 01.08.2014 між Одеською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю ,,Спорт та відпочинок, зареєстрований в реєстрі за №4067;
- визнати незаконним повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 29.08.2018 №ОД 061182412345 з послідуючими повідомленнями про зміну даних в повідомленні про початок виконання будівельних робіт від 26.08.2021 та 23.02.2022;
- скасувати реєстрацію декларації про готовність до експлуатації об`єкта з незначними наслідками (СС1) від 01.04.2022 №ОД 101220330344, замовник Товариство з обмеженою відповідальністю ,,Спорт та відпочинок», найменування об`єкта ,,Нове будівництво дитячого центру культури та спорту за рахунок знесення нежитлової будівлі, яка належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю ,,Спорт та відпочинок», за адресою: м. Одеса, вул. Базарна, 61-А, зареєстрованої Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради;
- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю ,,Спорт та відпочинок» звільнити земельну ділянку площею 0,0370 га, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Базарна, 61-а, кадастровий номер 5110137500:26:011:006, шляхом знесення за власний рахунок самочинно побудованої на ній нежитлової будівлі площею 860,88 кв.м та повернути її Одеській міській раді.
В обґрунтування позовних вимог, прокурор посилається на те, що між Одеською міською радою як орендодавцем та ТОВ ,,Спорт та відпочинок» як орендарем 01.08.2014 укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого орендарю надається в оренду (строком на 50 років для експлуатації нежилої будівлі комунально-побутового обслуговування) земельна ділянка загальною площею 370 кв.м, що знаходиться у місті Одесі по вулиці Базарній, 61-а, кадастровий номер 5110137500:26:011:006.
Водночас, прокуратурою встановлено, що Управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради 17.08.2018 затверджено містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкту будівництва: «Нове будівництво дитячого центру культури та спорту» за адресою: м. Одеса, вул. Базарна, 61-а, за рахунок знесення окремої нежитлової будівлі, яка належить на праві власності ТОВ ,,Спорт та відпочинок». Площа цієї будівлі відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно складала 53,8 кв.м.
26.08.2021 Управлінням ДАБК Одеської міської ради зареєстровано повідомлення про початок виконання будівельних робіт №ОД 061182412345 з нового будівництва дитячого центру культури та спорту за адресою: м. Одеса, вул. Базарна, 61-а, за рахунок знесення окремої нежитлової будівлі, яка належить на праві власності ТОВ ,,Спорт та відпочинок».
Листом від 29.04.2022 №01-6/122-пр Управлінням ДАБК Одеської міської ради повідомлено, що управлінням зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації об`єкта з незначними наслідками (СС1) від 01.04.2022 №ОД 101220330344, замовник – ТОВ ,,Спорт та відпочинок», найменування об`єкта: ,,Нове будівництво дитячого центру культури та спорту» за рахунок знесення нежитлової будівлі, яка належить на праві власності ТОВ ,,Спорт та відпочинок, адреса м. Одеса, вул. Базарна, 61-а, площа забудови земельної ділянки 299,1 кв.м, загальна площа об`єкта 860,88 кв.м.
З огляду на вищевказане, прокурор зазначає, що на наданій в оренду земельній ділянці замість експлуатації вже існуючої нежитлової будівлі фактично здійснене нове будівництво нежитлової будівлі, що являється порушенням істотних умов договору оренди, в зв`язку з чим існують підстави для його розірвання за правилами ст. 651 Цивільного кодексу України.
Крім того, посилаючись на ст. 34 Закону України ,,Про оренду землі» та ст. 376 Цивільного кодексу України, констатуючи порушення відповідачем прав територіальної громади, заявив позовну вимогу про зобов`язання ТОВ ,,Спорт та відпочинок» звільнити земельну ділянку площею 0,0370 га, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Базарна, 61-а, кадастровий номер 5110137500:26:011:006, шляхом знесення за власний рахунок самочинно побудованої на ній нежитлової будівлі площею 860,88 кв.м та повернути її Одеській міській раді.
Господарським судом Одеської області було відкрито провадження у справі №916/1029/22 за вищенаведеним позовом прокурора та призначено підготовче засідання за правилами загального позовного провадження.
В процесі підготовчого провадження прокурор, з посиланням на приписи ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, подав до суду першої інстанції заяву від 20.09.2022 про зміну предмету позову в частині п.п. 4, 5, 6, 7 його прохальної частини, в якій просить:
1. Розірвати договір оренди земельної ділянки площею 0,0370 га, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Базарна, 61-а, кадастровий номер 5110137500:26:011:006, укладений 01.08.2014 між Одеською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю ,,Спорт та відпочинок», зареєстрований в реєстрі за № 4067;
2. Визнати незаконним повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 29.08.2018 №ОД 061182412345 з послідуючими повідомленнями про зміну даних в повідомленні про початок виконання будівельних робіт від 26.08.2021 та 23.02.2022;
3. Скасувати реєстрацію декларації про готовність до експлуатації об`єкта з незначними наслідками (СС1) від 01.04.2022 №ОД 101220330344, замовник: Товариство з обмеженою відповідальністю ,,Спорт та відпочинок», найменування об`єкта: ,,Нове будівництво дитячого центру культури та спорту» за рахунок знесення нежитлової будівлі, яка належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю ,,Спорт та відпочинок», за адресою: м. Одеса, вул. Базарна, 61-а, зареєстрованої Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради;
4. Визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Сергіївської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області Заболотного Олександра Олександровича №63793561 від 07.06.2022 на підставі якого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за фізичною особою-підприємцем Ієремією Василем Володимировичем зареєстрована будівля (дитячий центр культури та спорту), розташована за адресою: м. Одеса, Старобазарний сквер, 2;
5. Визнати незаконними дії державного реєстратора Сергіївської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області Заболотного Олександра Олександровича стосовно внесення у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно змін та виправлень щодо власника будівлі, розташованої за адресою: м. Одеса, Старобазарний сквер, 2, з фізичної особи-підприємця Ієремії Василя Володимировича на ОСОБА_1 ;
6. Визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Сергіївської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області Заболотного Олександра Олександровича №63795091 від 07.06.2022, на підставі якого видалено орендаря земельної ділянки (розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Базарна, 61-а) Товариство з обмеженою відповідальністю ,,Спорт та відпочинок» та додано фізичну особу-підприємця Ієремію Василя Володимировича;
7. Визнати незаконними дії державного реєстратора Сергіївської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області Заболотного Олександра Олександровича стосовно внесення у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно змін та виправлень щодо орендаря земельної ділянки фізичної особи-підприємця Ієремії Василя Володимировича на ОСОБА_1 ;
8. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю ,,Спорт та відпочинок» звільнити земельну ділянку площею 0,0370 га, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Базарна, 61-а, кадастровий номер 5110137500:26:011:006, шляхом знесення за власний рахунок самочинно побудованої на ній нежитлової будівлі площею 885,2 кв.м. та повернути її Одеській міській раді.
Протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.10.2022 у справі №916/1029/22 (суддя Лічман Л.В.) не прийнято до розгляду заяву про заміну предмету позову в частині п.п. 4, 5, 6, 7 його прохальної частини.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що прокурор, всупереч правилам ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, не змінює предмет позову, а заявляє чотири нові вимоги немайнового характеру, підставами яких є обставини, що не були викладені в первісній редакції позову. Вказане свідчить про одночасну зміну прокурором предмету та підстав позову, що процесуальним законом не дозволяється; 
Не погоджуючись з вищенаведеною ухвалою суду першої інстанції, Заступник керівника Приморської окружної прокуратури м. Одеси звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати протокольну ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.10.2022 у справі №916/1029/22 в частині неприйняття до розгляду заяви прокурора про заміну предмету позову в частині п.п. 4, 5, 6, 7 його прохальної частини та направити справу для продовження розгляду до Господарського суду Одеської області.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на те, що оскаржувана ухвала винесена з порушенням норм процесуального права.
Так, прокурор наполягає на тому, що у даній справі неможливо було заявити всі вимоги одночасно, оскільки відповідачами всі дії щодо реєстрації спірної будівлі за новою адресою здійснювалися вже після того, як було подано позов до суду.
Також, апелянт зауважує, що неможливо відокремити додаткові позовні вимоги від первісних, оскільки задоволення позову лише за первісними вимогами не призведе фактично до поновлення прав позивача при наявності нескасованих рішень реєстратора та нескасованої реєстрації на один й той самий об`єкт нерухомості за іншою адресою.
За твердженням прокурора, без вирішення питання щодо правомірності набуття права на забудову земельної ділянки неможливо вирішити питання щодо законності дій реєстратора.
Таким чином, позовні вимоги, заявлені у первісному позові та у заяві про зміну предмету позову стосуються одного й того самого об`єкту нерухомості та не можуть бути розглянуті окремо.
Прокурор вважає хибними твердження суду, що прокурор у заяві фактично змінив предмет та підстави позову, що процесуальним законом не дозволяється, адже частиною 3 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України саме таке право передбачене законодавцем. 
На думку апелянта, процесуальним законодавством не заборонено позивачу змінювати предмет і підстави позову, а «або» у тексті зазначеної норми визначає випадки, коли необхідно змінити або предмет, або підставу окремо, якщо ці процесуальні дії необхідно зробити відокремлено (адже не завжди зміна предмету позову тягне за собою зміну підстав і навпаки). Частиною 3 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України передбачено право позивача змінити саме і предмет, і підстави позову, та закон не містить прямих заборон поєднувати ці процесуальні дії, у випадку наявності такої необхідності.
Отже, прокурор зазначає, що не змінюючи матеріально-правового обґрунтування позову, ним, в порядку ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, подано заяву про зміну предмету позову, у якій додатково зазначені вимоги щодо визнання незаконними рішень державного реєстратора.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.11.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Заступника керівника Приморської окружної прокуратури м. Одеси на ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.10.2022 у справі №916/1029/22. Крім того, вказаною ухвалою вирішено розглянути справу №916/1029/22 в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.
28.11.2022 від ТОВ "Спорт та відпочинок" до Південно-західного апеляційного господарського суду поштою надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого відповідач-1 не погоджується з доводами останньої, просить залишити її без задоволення, а протокольну ухвалу від 18.10.2022 у справі №916/1029/22 – без змін.
Проте, враховуючи, що відзив ТОВ "Спорт та відпочинок" не містить фізичного підпису, про що працівниками відділу документообігу (канцелярія) суду складено відповідний Акт від 28.11.2022 (наявний у матеріалах справи), судова колегія не враховує даний документ при розгляді апеляційної скарги прокурора.
19.12.2022 до суду апеляційної інстанції від Заступника керівника Приморської окружної прокуратури м.Одеси надійшла відповідь на відзив на апеляційну скаргу, яка також не береться судовою колегією до уваги з наведених вище підстав.
Частиною першою ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.
Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Згідно зі ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, здійснивши оцінку доказів, що містяться в матеріалах справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала місцевого господарського суду - скасуванню, з наступних підстав.
Як зазначає, прокурор, відповідний позов ним було подано до суду на підставі наведених вище у даній постанові обставин.
Водночас, під час розгляду цієї справи, відповідачем надано відзив, з якого вбачається, що 26.07.2021 між ТОВ «Спорт та відпочинок» та ФОП Ієремією В.В. укладений Договір про спільну діяльність, відповідно до якого сторони шляхом об`єднання своїх зусиль та майна, що належить сторонам на відповідних правових підставах, зобов`язуються на засадах часткової участі побудувати об`єкт шляхом перероблення існуючої окремої нежитлової будівлі за адресою: м. Одеса, вул. Базарна, 61-А з подальшим розподілом приміщень об`єкту між сторонами згідно з умовами Договору про спільну діяльність. Під об`єктом розуміється нове будівництво дитячого центру культури та спорту за адресою: м. Одеса, вул. Базарна, 61-А за рахунок знесення окремої нежитлової будівлі, яка належить на праві приватної власності ТОВ «Спорт та відпочинок».
В подальшому, між ТОВ «Спорт та відпочинок» та ФОП Ієремією В.В. 21.02.2022 було укладено договір купівлі-продажу майнових прав 1/10 частки у праві власності об`єкту нерухомого майна.
ТОВ «Одеське бюро технічної інвентаризації» 06.06.2022 виготовлено технічний паспорт щодо спірного об`єкту будівництва, відповідно до якого загальна площа будівлі складає 885,2 кв.м.
Розпорядженням Приморської районної адміністрації ОМР №254 від 06.06.2022 спірному об`єкту будівництва присвоєно іншу адресу - м. Одеса, Старобазарний сквер, 2.
Разом з цим, між ТОВ «Спорт та відпочинок» та ФОП Ієремія В.В. 06.06.2022 укладено додаткову угоду до договору купівлі-продажу майнових прав від 21.02.2022, відповідно до якої одночасно із переходом права власності на об`єкт до ФОП Ієремія В.В. переходе право оренди земельної ділянки з кадастровим номером 5110137500:26:011:0006, що перебуває в оренді ТОВ «Спорт та відпочинок» згідно договору оренди землі від 01.08.2014.
На підставі зазначених документів рішенням державного реєстратора Сергіївської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області Заболотного О.О. від 07.06.2022 №63793561 за ФОП Ієремією В.В. у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстрована будівля: дитячий центр культури та спорту площею 885,2 кв.м. за адресою: м. Одеса, Старобазарний сквер, будинок 2.
Крім того, на підставі рішення державного реєстратора Сергіївської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області Заболотного О.О. від 07.06.2022 №63793561 у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно були внесені дані щодо власника майна - Ієремії В.В., як фізичної особи.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі рішення державного реєстратора Сергіївської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області Заболотного О.О. від 07.06.2022 №63795091 у Реєстр речових прав на нерухоме майно були внесені зміни щодо орендаря земельної ділянки, а саме: змінено ТОВ «Спорт та відпочинок» на ФОП Ієремію В.В.
Також, у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно на підставі рішення від 07.06.2022 №63795091 державним реєстратором Сергіївської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області Заболотним О.О. внесено зміни щодо орендаря земельної ділянки, а саме, змінено ФОП Ієремію В.В. на Ієремію В.В.
Наведені обставини стали підставою звернення прокурора із заявою про зміну предмету позову з вищезазначеними вимогами.
Виходячи із приписів ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у позивача певного суб`єктивного права або інтересу, порушення такого суб`єктивного права (інтересу) з боку відповідача та належність (адекватність встановленому порушенню) обраного способу судового захисту. Відсутність (недоведеність) будь-якого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог.
За приписами ч.ч. 1, 2, 4 ст. 161 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
При цьому, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування (ч.1 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України).
Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України закріплено право учасника судового процесу подавати заяви та клопотання.
Зокрема, частиною 3 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.
Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.
Цей матеріальний зміст позовних вимог позивача, проявляється в матеріально-правовій заінтересованості - отримати певне матеріальне благо. 
Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. 
Слід зауважити, що правові підстави позову - це зазначена у позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.
Отже, зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки у разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом.
Зміна предмета позову відбудеться тоді, коли в рамках конкретного позовної вимоги позивач замість одного способу захисту прав (який був заявлений раніше, при подачі позову) захоче скористатися іншим способом захисту, обґрунтовуючи свої позовні вимоги (предмет позову) тими самими обставинами, якими він обґрунтовував первісні вимоги.
Зміна підстав позову відбувається тоді, коли позивач в рамках конкретної позовної вимоги, в обґрунтування раніше заявлених позовних вимог (предмету позову) посилається на інші обставини, якими він ці (перші) позовні вимоги, обґрунтовував. 
Не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.
Аналогічні висновки Верховного Суду щодо застосування ч.3 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі №924/1473/15 (провадження №12-15гс19) та у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.10.2020 у справі №922/2575/19.
Апеляційна зазначає, що особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Предмет позову кореспондується із способами захисту права, які визначені, зокрема у ст. 16 Цивільного кодексу України, ст. 20 Господарського кодексу України, а відтак, зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного/них способу/способів захисту порушеного права, в межах спірних правовідносин.
Необхідність у зміні предмету позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не в повній мірі забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів.
Отже, зміна предмету позову можлива, зокрема у такі способи: 1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.
Доповнення позовних вимог новими відбувається шляхом зміни предмету позову, а не через збільшення розміру позовних вимог.
Саме такий правовий висновок Верховного Суду викладено в постанові від 22.07.2021 у справі №910/18389/20.
Водночас, заяву позивача про зміну предмета або підстав позову можна вважати новим позовом у разі, якщо в ній зазначена самостійна матеріально-правова вимога (або вимоги) та одночасно на її обґрунтування наведені інші обставини (фактичні підстави), які не були визначені позивачем первісною підставою позову та які у своїй сукупності дають особі право на звернення до суду з позовними вимогами.
Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 22.07.2021 у справі №910/18389/20 та від 10.11.2021 у справі №916/1988/20.
Як вбачається з матеріалів справи, прокурор 20.09.2022 до місцевого господарського суду подав заяву про зміну предмету позову в частині п.п. 4, 5, 6, 7 його прохальної частини. У зазначеній заяві прокурором викладено позовні вимоги у новій редакції та доповнено їх вимогами про визнання незаконними та скасування рішень державного реєстратора Сергіївської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області Заболотного Олександра Олександровича від 07.06.2022 №63793561 та №63795091 щодо реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ФОП Ієремією Василем Володимировичем будівлі (дитячий центр культури та спорту), яка розташована за адресою: м. Одеса, Старобазарний сквер, 2 та видалення орендаря земельної ділянки (розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Базарна, 61-а) - ТОВ ,,Спорт та відпочинок» і додання орендаря - ФОП Ієремії Василя Володимировича відповідно.
Крім того, прокурором додано вимоги щодо визнання незаконними дій державного реєстратора Сергіївської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області Заболотного Олександра Олександровича стосовно внесення у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно змін та виправлень щодо власника будівлі, розташованої за адресою: м. Одеса, Старобазарний сквер, 2, з ФОП Ієремії Василя Володимировича на ОСОБА_1 та орендаря земельної ділянки - ФОП Ієремії Василя Володимировича на ОСОБА_1 .
У якості підстав позову прокурор зазначає порушення з боку ТОВ “Спорт та відпочинок” норм зобов`язального права за договором оренди землі від 01.08.2014 і вказує, що будівля дитячого центру культури та спорту побудована на земельній ділянці площею 0,0370 га (що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ), кадастровий номер: 5110137500:26:011:0006, яка, в свою чергу, не була відведена для цієї мети. Тому, посилаючись на ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України, прокурор просить суд визнати нерухоме майно об`єктом самочинного будівництва. Інших ознак самочинного будівництва, встановлених статтею 376 Цивільного кодексу України, прокурором у позовній заяві не наведено.
Щодо предмету позову у даній справі, то останній складається із основної вимоги – розірвання договору оренди земельної ділянки від 01.08.2014, укладеного між Одеською міською радою та ТОВ «Спорт та відпочинок» (зареєстрований в реєстрі за №4067) та похідних вимог, а саме: 1) визнання незаконним Повідомлення про початок будівельних робіт об`єкту (реєстраційний №ОД 061182412345) з послідуючими повідомленнями про зміну даних в останньому від 26.08.2021 та 23.02.2022; 2) скасування реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта від 01.04.2022 №ОД 101220330344 за рахунок знесення нежитлової будівлі, яка належить на праві власності ТОВ «Спорт та відпочинок», за адресою: АДРЕСА_1 ; 3) зобов`язання відповідача звільнити земельну ділянку площею 0,0370 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 5110137500:26:011:006, шляхом знесення за власний рахунок самочинно побудованої на ній нежитлової будівлі площею 885,2 кв.м та повернути її Одеській міській раді.
При цьому, усі вищевикладені позовні вимоги первісного позову стосуються лише ТОВ «Спорт та відпочинок» - відповідача  у даній справі.
Матеріали справи свідчать, що вказаним відповідачем до суду першої інстанції було надано відзив на позовну заяву прокурору, з якого вбачається, що станом на дату розгляду справи №916/1029/22 ТОВ «Спорт та відпочинок» не є власником об`єкту нерухомого майна - дитячого центру культури та спорту, що розташований на земельній ділянці: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 5110137500:26:011:006. Водночас, ТОВ «Спорт та відпочинок» не є орендарем вказаної земельної ділянки. 
Наразі право власності об`єкту нерухомості - Дитячого центру культури та спорту, загальна площа 885,2 кв.м., реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 2596220051100, за адресою: АДРЕСА_2 , розташований на земельній ділянці (кадастровий номер: 5110137500:26:011:0006) належить  ОСОБА_1 . Останній також є орендарем земельної ділянки площею 0,0370 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер 5110137500:26:011:0006) за Договором оренди землі від 01.08.2014.
Матеріали справи свідчать, що Ієремія Василь Володимирович реалізував право на державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомості - дитячий центр культури та спорту, загальна площа 885,2 кв.м., реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 2596220051100, за адресою: АДРЕСА_2 , розташований на земельній ділянці кадастровий номер: 5110137500:26:011:0006, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав від 07.06.2022, №302250118.
Апеляційною колегією встановлено, що Фізична особа-підприємець Ієремія Василь Володимирович був залучений 06.09.2022 судом першої інстанції до участі у справі №916/1029/22 в якості співвідповідача, про що винесено відповідну ухвалу, наявну у матеріалах справи.
Проте, з огляду на подану прокурором заяву від 20.09.2022, а також з огляду на первісний позов та обставин справи, вбачається, що прокурор визначає позовні вимоги, які стосуються громадянина України ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме: скасування його права власності на нерухоме майно та права оренди земельної ділянки.
Судова колегія вважає, що заява прокурора від 20.09.2022 містить інше матеріально-правове обґрунтування, ніж первісний позов та не є доповненням первісних обставин позову новими. Крім того, вказана заява містить нові підстави позову, якими прокурор обґрунтовує нові позовні вимоги про скасування права власності та права користування земельною ділянкою, до залученого за його заявою ФОП Ієремії В.В.
Так, прокурор наголошує на незаконності дій державного реєстратора щодо реєстрації права власності на нерухоме майно та право користування земельною ділянкою за громадянином України ОСОБА_1 .
Крім того, аргументація прокурора зводиться до недійсності правочинів (договору про спільну діяльність, договору купівлі - продажу майнових прав та додаткових угод), що укладались між ТОВ «Спорт та відпочинок» і ФОП Ієремія В.В., що також не пов`язано із порушенням норм зобов`язального права за договором оренди землі від 01.08.2014. 
При цьому, колегія суддів зазначає, що жодного правового зв`язку між первісними обставинами, якими прокурор обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу та новими обставинами позову немає.
Таким чином, заява прокурора про збільшення позовних вимог є фактично поданням окремого позову із вимогами про скасування державної реєстрації права власності та права оренди до особи яка на є відповідачем у даній справі.
Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що прокурором у заяві від 20.09.2022 додано нові позовні вимоги, які стосуються визнання незаконними та скасування рішень державного реєстратора Сергіївської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області Заболотного О.О., а саме: рішення №63793561 від 07.06.2022 та рішення №63795091 від 07.06.2022; позовні вимоги первісного позову та вимоги, що викладені в заяві від 20.09.2022, мають різні підстави виникнення та обґрунтування, і між собою не співвідносяться як основні та похідні.
У контексті наведеного, судова колегія наголошує, що згідно із ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Так, відповідно до висновків Верховного Суду щодо застосування ч.3 ст. 46 Господарського процесуального кодексу, які викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі №924/1473/15 та у постанові Верховного Суду від 15.10.2020 у справі №922/2575/19, заяву позивача про зміну предмету або підстав позову, можна вважати новим позовом у разі, якщо в ній зазначена самостійна матеріально-правова вимога (або вимоги) та одночасно в її обґрунтування наведені інші обставини (фактичні підстави), які не були визначені позивачем первісно підставою позову та які у своїй сукупності дають особі право на звернення до суду з позовними вимогами.
Водночас, з правових висновків, викладених в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 у справі №761/7978/15-ц, вбачається, що позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.
Судова колегія звертає увагу на те, що як зазначалось вище, за змістом поданої до суду заяви про зміну предмету позову, прокурор фактично подав заяву, якою змінив підстави, предмет позову та визначив інше коло сторін, що є недопустимим в розрізі положень господарського процесуального законодавства.
Верховний Суд вказує, що якщо в процесі розгляду справи змінюються підстави й предмет позову, то це слід розглядати як нові позовні вимоги (постанова Верховного Суду від 13.03.2018 у справі №916/1764/17).
Апеляційний суд критично ставиться до тверджень прокурора, що частиною 3 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України передбачено право позивача одночасно змінити і предмет, і підстави позову, а формулювання «або» у тексті зазначеної норми визначає випадки, коли необхідно змінити або предмет, або підставу окремо, якщо ці процесуальні дії необхідно зробити відокремлено (адже не завжди зміна предмету позову тягне за собою зміну підстав і навпаки). 
Судова колегія зазначає, що таке трактування прокурором вищенаведеної норми господарського процесуального законодавства є хибним та направленим лише на досягнення ситуативної цілі при розгляді даної справи, оскільки зі змісту ч. 3 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України чітко вбачається, що позивач у відповідній заяві може змінити або підставу, або предмет позову. Зміна підстав і предмету позову не допускається. 
Даний висновок суду апеляційної інстанції також підтримується і Верховним Судом у постанові від 09.07.2020 у справі №922/404/19, якою суд касаційної інстанції зазначив, що якщо в процесі розгляду справи змінюються підстави й предмет позову, то це слід розглядати як нові позовні вимоги.
Отже, з аналізу вищевикладених правових норм вбачається, що у разі подання позивачем клопотання (заяви), направленого на одночасну зміну предмета і підстави позову, суд з урахуванням конкретних обставин повинен відмовити в задоволенні такого клопотання (заяви).
Відтак, з урахуванням викладеного, суд апеляційна колегія погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає, що місцевий господарський суд прийняв правильне рішення про наявність процесуальних підстав для відмови у прийнятті до розгляду заяви прокурора про заміну предмету позову в частині п.п. 4, 5, 6, 7 його прохальної частини.
З огляду на наведені правові положення та встановлені обставини даної справи, колегія суддів вважає доводи, викладені скаржником в апеляційній скарзі, необґрунтованими, оскільки вони не відповідають вимогам закону, що регулює спірні правовідносини. За таких обставин колегія суддів не знаходить законних підстав для повного чи часткового задоволення вимог апеляційної скарги.
Враховуючи вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було повно та всебічно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, надано їм належну правову оцінку та постановлено ухвалу з дотриманням норм процесуального права, що дає підстави для залишення її без змін.
З огляду на те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору за подання та розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта.
Керуючись ст. ст. 255, 269, 270, 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, –

П О С Т А Н О В И В:

Протокольну ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.10.2022 у справі №916/1029/22 залишити без змін, апеляційну скаргу – без задоволення.
Постанова відповідно ст. 284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у 20-денний строк.
У зв`язку з відсутністю електропостачання та знеструмлення електромережі суду, повний текст постанови складено та підписано 07.02.2023.

Головуючий суддя                                                                      Савицький Я.Ф.

Суддя                                                                                          Колоколов С.І.

Суддя                                                                                          Разюк Г.П.